Справа № 935/2052/19
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів Житомирської області кримінальне провадження №0000582 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бучмани, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, учасника АТО, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 року близько 15 години 50 хвилин на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та його знайомим - ОСОБА_6 виникла суперечка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, що виникли під час конфлікту в ході спільного вживання спиртних напоїв . В ході суперечки, на підставі обурення з приводу поведінки ОСОБА_6 щодо нього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, без розриву в часі ОСОБА_4 утримуючи в руках дерев`яну палицю, почав наносити чисельні удари в область голови ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: синців в лівій привушній ділянці, садна та забійної рани на чолі зліва, синця на верхній повіці правого ока та крововиливу в білкову оболонку правого ока в зовнішньому куті, синця на правій вушній раковині, синця у правій завушній ділянці з переходом в потиличну сторону голови, садна в тьмяно - потиличній ділянці, лінійно - уламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, забою та ушкодження речовини головного мозку, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, ОСОБА_4 в ході умисного вбивства ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження у вигляді: синця по задній поверхні правого плечового суглобу, синця та садна по верхньому краю правої лопатки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в прямому зв`язку із настанням смерті.
Смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно - мозкової травми, яка ускладнилася набряком та набуханням головного мозку.
Дії ОСОБА_4 , що виразились у умисних діях, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисно протиправному заподіянні смерті ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому фактично визнав частково, хоча й зазначав про повне її визнання. Пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 він давно знайомий та перебував у дружніх стосунках. 27 серпня 2019 року зранку біля магазину в с.Студениця Житомирського району він зустрівся з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та вони придбали спиртні напої і вирішили піти додому до ОСОБА_7 . Вдома у ОСОБА_7 вони спільно розпили придбані спиртні напої, потім ОСОБА_9 ще їх докупив. Ніяких суперечок між ним та потерпілим ОСОБА_6 тоді не виникало. Біля 15 години того ж дня він разом з потерпілим ОСОБА_6 пішли до домоволодіння ОСОБА_10 щоб продовжити вживати алкогольні напої. ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_10 пляшку горілки, а також попросив хліба та дві чарочки. В подвір`ї ОСОБА_10 вони сіли розпивати спільно з ОСОБА_6 алкогольні напої та спілкуватись. Потім ОСОБА_6 почав вести себе неадекватно, чіплявся по дрібницям, провокував та ображав, у них виникла сварка через телефон. Коли ОСОБА_4 нахилився ОСОБА_6 вдарив його. Після цього коли ОСОБА_4 хотів піти, то ОСОБА_9 перешкоджав йому, у відповідь ОСОБА_4 взяв із землі дерев`яну палицю та вдарив потерпілого декілька раз по плечам та по голові, скільки саме раз вдарив не пам`ятає, наносити удари припинив сам. Після цього ОСОБА_6 похилився на землю, а ОСОБА_4 викинув палку та пішов додому. Потім зателефонував ОСОБА_11 , сказав, що, здається, вбив людину. Далі побачив машини поліції та «швидкої допомоги», зрозумів, що це приїхали через його дії та був затриманий. В подальшому брав участь в слідчих діях, все показував слідчому. Висловився суду, що не бажав вбивати ОСОБА_6 коли завдавав ударів, зазначив про розкаяння у вчиненому та повне визнання своєї винуватості, виразив щирий жаль за вчинене та просив вибачення. Повідомив, що неодноразово намагався відшкодувати потерпілій завдану шкоду, однак грошові перекази вона відмовлялась отримувати. Просив суворо не карати, висловлював щирий жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Незважаючи на фактично лише часткове визнання вини обвинуваченим, суд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, дослідивши докази, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за встановлених судом обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, які досліджені та перевірені в судовому засіданні, а саме:

-показами допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що 27.08.2019 року після обіду до неї додому прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які були напідпитку. Вони попросили в неї дві чарки та хліба, а також повідомили, що поруч з її будинком на пеньках будуть вживати спиртні напої. Вона дала їм чарки та хліб, а сама пішла займатися хатніми справами в будинок. Приблизно через 40 хвилин вона вийшла на двір і побачила, що під деревом лежить ОСОБА_6 без свідомості. Підійшовши ближче до потерпілого вона побачила на його голові тілесні ушкодження та кров. Вона відразу викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Ніяких суперечок між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вона не чула;
-показами допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_12 , який вказав, що 27.08.2019 року він перебував вдома, коли йому повідомила сусідка, що у ОСОБА_13 в дворі когось вбили. Він разом з дружиною підійшли до домоволодіння ОСОБА_14 де господарка їм повідомила, що до неї приходили ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , після чого вона виявила ОСОБА_9 без свідомості. Вказав, що бачив на голові у потерпілого тілесні ушкодження. Також був понятим при проведенні слідчого експерименту в ході якого ОСОБА_16 добровільно розповідав про те, як спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_17 в ході спільного розпивання алкоголю;
-показами допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_8 , який вказав, що 27.08.2019 року з ранку біля магазину в с.Студениця він зустрів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , той мав п`яний вигляд. Через деякий час до магазину підійшла ОСОБА_20 яка запросила всіх до неї додому. Вдома у ОСОБА_21 всі вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_8 , пішов додому. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_4 та вказав, що вбив людини, був переляканий. Потім дізнався, що при розпивання горілки в ОСОБА_22 та ОСОБА_23 виник конфлікт. Вказав, що ще при спільному розпиванні у ОСОБА_4 було видно ушкодження на брові, з ОСОБА_9 при ньому ОСОБА_24 не сварився;
-показами допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_25 , яка вказала, що 27.08.2019 року біля 16 години вона знаходилась вдома разом з ОСОБА_8 цей час до ОСОБА_26 подзвонив ОСОБА_27 та повідомив, що він вбив людину. Через деякий час прийшов ОСОБА_16 і повідомив, що він вбив ОСОБА_18 , був схвильований. Однак обставин не розповідав, згадував, що вживали алкоголь, потім ставили один одному підніжки, що переросло в конфлікт.
-показами допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_28 , яка вказала, що 27.08.2019 року вдень бачила двох хлопців, один з яких ОСОБА_16 , які йшли вулиці Центральній с. Студениця. Згодом дізналася про вбивство ОСОБА_18

- протоколом огляду місця події від 27.08.2019 року та фото таблицею до нього, згідно з яким в АДРЕСА_2 , на території домоволодіння було виявлено труп гр. ОСОБА_6 зі слідами тілесних ушкоджень (а.с.187 т.1);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Студениця Коростишівського району (а.с.227 т.1);

- висновком щодо результатів огляду на стан сп`яніння від 27.08.2019, та довідкою № 2981, відповідно яких ОСОБА_4 27.08.2019 о 20 год. 10 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник 2,78 проміле (а.с.235, 236 т.1).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2019 року, фото таблицею та відеозаписом до нього, згідно з якими ОСОБА_4 добровільно показав на місцевості та розповів про обставини вбивства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . Зокрема, в ході вказаної слідчої дії ОСОБА_4 відтворював спосіб завдання ударів палкою по голові ОСОБА_6 (а.с.1 т.2);

- протоколом огляду місця події від 28.08.2019 року та фото таблицею до нього, згідно з яким в АДРЕСА_2 , на території домоволодіння виявлено дерев`яну палку зі слідами речовини бурого кольору (а.с.19 т.1);

- протоколом огляду трупа від 28.08.2019, відповідно до якого на тілі ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження та синці в потиличній частині голови, на плечі та обличі ,також виявлені сліди бурого кольору (а.с.35 т. 2)

- протоколом огляду предметів від 05.09.2019, відповідно якого на одягу ОСОБА_6 виявлено сліди бурого кольору, вилучено фрагменти одягу та дерев`яної палиці зі слідами (а.с.39 т. 2),

- висновком експерта №3186/931 від 28.10.2019 року, згідно з яким, при судово-медичному обстеженні трупа ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця в лівій привушній ділянці, садна та забійної рани на чолі зліва, синця на верхній повіці правого ока та крововилив в білкову оболонку правого ока в зовнішньому куті, синця на правій вушній раковині, синця в правій завушній ділянці з переходом в потиличну на фоні якого садно (проекції правого соскоподібного відростка), садна в тьмяно - потиличній ділянці; лінійно - уламкового перелому кісток склепіння та основи черепа; крововиливу в м`яку мозкову оболонку; забою та ушкодження речовини головного мозку. Всі вище вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є черепно - мозковою травмою, яка утворилася від дії тупих твердих предметів в термін від декількох хвилин до декількох годин (1-3 год.), травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в причинному зв`язку із настанням смерті; синця по задній поверхні правого плечового суглобу, синця та садна по верхньому краю правої лопатки, які утворилися від дії видовженого тупого твердого предмету з циліндричною поверхнею, що діяв в місця ушкоджень в термін від декількох хвилин до декількох годин до часу настання смерті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Згідно висновку, смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилася набряком та набуханням головного мозку, про що свідчать дані отримані: при дослідженні тіла в морзі - нашарування крові на обличчі та одязі; речовина бурого кольору в обох носових та правому слуховому ході; виявлено тілесні ушкодження (черепно-мозкову травму); набряк м`якої мозкової оболонки; виявлено незначне вдавлення на мигдаликах мозку; при проведенні судово - гістологічної експертизи - в м`яких тканинах голови та в м`якій мозковій оболонці виявлено крововиливи без клітинної реакції; прецилюлярний набряк речовини головного мозку; набряк речовини Варолієвого мосту. При судово - токсикологічній експертизі крові та сечі з трупа гр. ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,53 ‰. та в сечі виявлений етиловий спирт в концентрації 5,31 ‰., що відповідає фазі елімінації (виведення алкоголю із організму) та дана концентрація у порівнянні з живими особами відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Згідно висновку, тілесні ушкодження, які були виявлені та тілі гр. ОСОБА_6 знаходяться в ділянках доступних для нанесення їх власною рукою, але малоймовірно нанести тілесні ушкодження власною рукою з достатньою силою для утворення відкритої черепно - мозкової травми. Тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій привушній ділянці, саден та забійної рани на чолі зліва могли утворитися внаслідок падіння із положення стоячи, як з наданням тілу прискорення так і без такого (а.с.66 т.2);

- висновком експерта №752 від 21.10.2019 року, згідно з яким: кров трупа гр. ОСОБА_18 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, кров підозрюваного гр. ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютинінами анти-А із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А, В, Н, походження яких можливе за рахунок крові особи, організму якої властиві дані антигени. Такою особою може бути і гр-н. ОСОБА_6 в межах системи АВО (а.с.76 т.2);

- висновком експерта №168/ц від 11.10.2019 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_18 знайдена кров людини та епітеліальні клітини, що належать особі чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи одержані дані та групову характеристику крові осіб, які проходять по справі, можна прийти до висновку, що антигени А і В, виявлені в нігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_6 , могли походити за рахунок крові та клітин чоловіка (чоловіків), в крові якого (яких) вони знаходяться, в тому числі і від самого трупа ОСОБА_6 . Виключити домішки крові та клітин в досліджуваному об`єкті від ОСОБА_4 також неможливо, так як йому властивий антиген В ізосерологічної системи АВО (а.с.84 т.2);
- висновком експерта №756 від 15.10.2019 року, згідно з яким: у вирізках із трьох фрагментів тканини зі штанів гр-на ОСОБА_6 , об.№1-3 та у вирізках з футболки, що також належить гр-ну ОСОБА_6 , об.№4-9 знайдено кров людини. При серологічному дослідженні в об.№3-9 виявлено антигени А, В та Н. Таким чином, кров в об.№3-9 може походити від будь-якої особи, організму якої властиві антигени А, В, Н в межах системи АВО, що не виключає можливості належати крові гр-на ОСОБА_6 . Однак, виключити домішку крові від гр-на ОСОБА_4 не є можливим, оскільки йому властиві антигени В і Н (а.с.92 т.2);
- висновком експерта №169/ц від 11.10.2019 року, згідно з яким: при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_4 (об. 1,2) знайдена кров людини (об.2) та епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію, статева належність яких не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах клітин. При серологічному дослідженні об.1,2 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи одержані дані та групову характеристику крові осіб, які проходять по справі, можна прийти до висновку, що антиген В, виявлений в піднігтьовому змісті рук ОСОБА_4 , міг походити за рахунок крові (об.2) та клітин особи, в крові якої він знаходиться, в тому числі і від самого ОСОБА_4 . Виключити домішку крові (об.2) та клітин від трупа ОСОБА_6 також неможливо, так як йому властивий антиген В ізосерологічної системи АВО (а.с.102 т.2);
- висновком експерта №3188/925 від 28.10.2019 року, згідно з яким, при судово-медичному обстеженні трупа ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді, зокрема: синця () на верхній повіці ока та крововилив в білкову оболонку ока, синець на правій вушній раковині, синець в правій завушній ділянці з переходом в потиличну, перелом черепа в правій скроневій з формуванням радіальних та меридіальних ліній, які могли утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом з циліндричною поверхнею за обставин, які вказує ОСОБА_4 , а саме при ударі палицею в праву половину голови; садна в тім`яно - потиличній ділянці, багато уламковий перелом задньої черепної ямки справа з ушкодженням речовини головного мозку, які могли утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом з циліндричною поверхнею за обставин, які вказує ОСОБА_4 , а саме при ударі палицею в праву половину голови (а.с.125 т.2);

- висновком експерта №755 від 17.10.2019 року, згідно з яким: у досліджуваній витяжці з ґрунту, об.№1, виявлено кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.№1 виявлено антигени А,В та Н. Походження даних антигенів в об.№1 можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А,В та Н. Такою особою може бути і гр-н ОСОБА_6 .. Однак, виключити домішку крові гр-на ОСОБА_4 неможливо, так як його крові властиві антигени В та Н (а.с.152 т.2);
- висновком експерта №757 від 21.10.2019 року, згідно з яким: у змивах з каменю об. №1-3 знайдена кров людини. В об.№1-3 при серологічному дослідженні виявлено антиген А, В та супутній Н. Походження даних антигенів можливе за рахунок крові будь-якої організму якої властиві дані антигени А,В та Н. Такою особою може бути ОСОБА_6 . Однак, виключити домішок крові гр.-на ОСОБА_4 неможливо так як його крові властиві антигени В та Н (а.с.159 т.2);
- висновком експерта №170-ц від 15.10.2019 року, згідно з яким, при судово -цитологічному дослідженні наданого на дослідження відрізка дерев`яної палиці (об.2) були виявлені мікросліди крові людини, статеву належність яких встановити неможливо через відсутність в препаратах клітин крові. Групова належність даних мікрослідів крові не встановлена через невиявлення жодного з антигенів ізосерологічної системи АВО, що можливо через мінімальну кількість крові. При судово - медичній експертизі наданого на дослідження відрізка дерев`яної палиці (об.1) слідів крові не виявлено (а.с.144 т. 2).

- висновком експерта №314-2019 від 15.10.2019 року згідно з яким, ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому вчинки. Може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.с.133 т. 2).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Оцінка доказів має здійснитись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинуваченого під час досудового розслідування та збирання та фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду жодних підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.

Так, суд враховує, що в своїх поясненнях суду ОСОБА_4 хоч і зазначив про повне визнання ним вини, однак пояснив, що не бажав саме вбивати ОСОБА_6 в ході події злочину, тобто фактично лише частково визнав вину у вчиненому.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема,враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Умисне поранення життєво важливих органів потерпілого, внаслідок чого сталася смерть, слід розцінювати як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікувати ці дії як умисне вбивство.
Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що смерть ОСОБА_6 настала від протиправних умисних дій саме обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивом для яких став конфлікт між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин при вживанні алкогольних напоїв. Наявність такого конфлікту обвинувачений не заперечував як безпосередньо на місці події після приїзду поліцейських, так і в подальшому в ході слідчого експерименту за його участі та в судовому засіданні. При цьому, обвинувачений не зміг пояснити в суді, що об`єктивно перешкоджало йому покинути місце розпивання спритних напоїв і уникнути завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а твердження про захист від дій потерпілого спростовуються сукупністю інших доказів, якими не доводиться вчинення реального посягання потерпілого на життя чи здоров`я ОСОБА_4 .

Як вже зазначалось, наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, їх поведінка під час цього конфлікту, знаряддя злочину, кількість виявлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, їх характер та локалізація свідчать про те, що удари палицею були нанесені ОСОБА_4 неодноразово та з певною силою, нанесені, в тому числі, по життєво важливому органу, що вказує на направленість умислу ОСОБА_4 саме на вбивство ОСОБА_6 . Крім того, безпосередньо після події злочину ОСОБА_4 самостійно оцінював свої дії саме як вбивство, про що повідомив свідка ОСОБА_29 .

Тому суд критично ставиться до показів обвинуваченого в тій частині, що він не бажав смерті потерпілому, оскільки дані доводи спростовуються дослідженими судом доказами, характером дій обвинуваченого, спрямованих саме на позбавлення життя потерпілого, а саме неодноразовому нанесенні ударів палицею у життєво важливий орган та залишення місця події без вжиття жодних дій по наданню допомоги потерпілому. Також суд враховує відсутність будь-яких доказів вчинення таких протиправних дій потерпілого по відношенню до обвинуваченого, які б вимагали їх припинення виключно шляхом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та враховує наявність у ОСОБА_4 реальної можливості залишити місце події без завдання тяжких ушкоджень чи смерті ОСОБА_6 . Вказане вище спростовує твердження обвинуваченого про завдання ушкоджень виключно метою свого захисту та припинення протиправних дій ОСОБА_6 .

При цьому суд враховує, що за висновком судово-психіатричної експертизи обвинувачений міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому вчинки.
Отже, за встановлених судом обставин події злочину суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 при неодноразовому нанесенні ударів дерев`яною палицею по голові потерпілого на грунті раптово виниклих неприязних відносин усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачав його суспільно небезпечні наслідки саме у виді смерті потерпілого, бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 .

Тому суд вважає показання обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство ОСОБА_6 та завдання ушкоджень з метою припинення протиправних дій потерпілого - непереконливими і такими, що спрямовані на уникнення суворого покарання за вчинене чи зменшення ступеня його тяжкості, тобто такі твердження ОСОБА_4 суд розцінює як реалізацію обвинуваченим свого конституційного права на захист. Суд також враховує, що стороною захисту в ході судового розгляду не ставилася під сумнів кваліфікація дій обвинуваченого.
Відтак дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, знайшла своє повне підтвердження поза розумним сумнівом в ході судового провадження.

Тому суд кваліфікує його умисні дії, що виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, тобто органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно.

Одночасно з цим, дослідивши докази по кримінальному провадженню, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає необхідним викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним в зазначеній у вироку редакції з наступних підстав.
Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що під час спільного розпивання спиртних напоїв обвинувачений ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удари дерев`яною палицею в область голови, перебуваючи з умовах конфлікту з ним та у відповідь на дії ОСОБА_6 , який перед тим наніс удар по обличчю ОСОБА_4 , також встановлено, що перед цим відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не були неприязні.
Тому суд вважає необхідним конкретизувати у вироку у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, що ОСОБА_4 , наносячи тілесні ушкодження ОСОБА_6 , діяв саме на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли під час конфлікту в ході спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_6 . При цьому, зазначена конкретизація судом обвинувачення не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.
Судом також досліджено письмові докази, надані стороною захисту як характеризуючі матеріали щодо особи обвинуваченого.

Так, згідно з рапортом-характеристикою старшого ДОП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області та витягом з бази ІПС «АРМОР», ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 характеризується з посередньої сторони, вживає алкогольні напої, вчиняє домашнє (психологічне) насильство, притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173-2, 173 КУпАП (а.с. 182, 183 т. 2).

Згідно з довідкою від 13.10.2014 № 1767/вос, старший солдат ОСОБА_4 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 з 23.04.2014 приймав участь у антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях до оголошення демобілізації (а.с. 185 т. 2). За час проходження служби солдат ОСОБА_4 , 1990 р.н. зарекомендував себе з позитивної сторони, до виконання своїх службових обов`язків відносився ретельно, в професійному відношенні підготовлений добре, відповідає займаній посаді (а.с. 200 т. 2).; нагороджений пам`ятним знаком «За воїнську доблесть» (а.с. 204, 205 т. 2). Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 206 т. 2).

Згідно довідок ЦРЛ ім. Д.І.Потєхіна Коростишівської районної ради Житомирської області від 28.08.2019 № 159, № 158 та № 1184, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває (а.с. 189, 190, 191 т. 2).

З 28.11.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на амбулаторному лікуванні в лікаря травматолога, що підтверджується довідкою КНП «Олевська міська лікарня» від 02.12.2022 № 235 (а.с. 195 т. 2).

Згідно довідки від 29.08.2019, довідок, які видані виконкомом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 11.09.2019 № 198 та від 21.05.2020 № 346 відповідно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_3 , серед сусідів та жителів села характеризується позитивно, здійснює догляд за своєю бабцею ОСОБА_30 , 1944 р.н., яка потребує стороннього догляду, що також підтверджується довідкою виданою КНП ЦПМСД Коростишівської районної ради від 08.10.2019 № 1979 та виписко № 10558 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 196, 197, 200 т. 2).

При обстеженні умов перебування ОСОБА_4 , депутатом виборчого округу № 7 Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області встановлено що останній на даний час проживає в АДРЕСА_3 разом з бабою ОСОБА_30 , 1944 р.н., будинок належить ОСОБА_30 .. ОСОБА_4 зі слів сусідів характеризується добре, скарг від сусідів немає, допомагає бабі по господарству, оскільки вона за станом здоров`я потребує стороннього догляду, що зазначено в акті від 16.01.2021 (а.с. 201 т.2).

За час проживання ОСОБА_4 в с. Бучмани Олевського району Житомирської області, а саме по 24.03.2015 скарги на нього не надходили, протиправної антигромадської поведінки він не проявляв, що підтверджується довідкою-характеристикою від 17.02.2020 № 5 (а.с. 202 т. 2).

Протоколом № 1552 ультразвукового дослідження від 13.3.2020, виписками з історії хвороби № 6425, № 536512 , консультативними висновками спеціалістів та довідками підтверджується, що ОСОБА_4 має захворювання: хронічний панкреатит, пієлонефрит, шлункова дисперсія, також має застарілі пошкодження сухожилків згиначів 2-5 пальців лівої кисті (а.с. 207-215 т.2).

Також згідно поштових квитанцій від 27.03.2020, 25.04.2020 та 14.12.2021 ОСОБА_4 неодноразово робився переказ грошових коштів потерпілій на суму 5000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, однак кошти потерпілою не отримані (а.с. 193, 194 т.2, а.с. 53 т.4).

Прокурор в судових дебатах зазначив про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину, просив врахувати як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані сп`яніння та просив призначити покарання у виді позбавлення волі терміном 8 років, вирішити питання речових доказів, продовжити дію запобіжного заходу. Заперечив щодо наявнсоті пілдстав для застосування ст. 69 та 75 КК України при призначенні покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах, не оспорюючі кваліфікацію та фактичні обставини справи, просила суд призначити обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком. При цьому посилалась на визнання вини ОСОБА_4 , досліджені характеризуючи дані обвинуваченого, який доглядає за бабцею похилого віку і яка потребує догляду за станом здоров`я, характеризується позитивно, має військові відзнаки за службу в зоні АТО, має хронічні захворювання та вживав заходів по відшкодування завданої шкоди потерпілій. Просила врахувати як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Потерпіла ОСОБА_31 в судове засідання не з`явилась, в своїй заяві просила розглядати справу без її участі, просила призначити найсуворіше покарання, цивільний позов не подавала.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, вчинене ОСОБА_4 відноситься до особливо тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, оскільки в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений щиро каявся та жалкував про вчинене, ним вживались заходи по матеріальному відшкодуванню заподіяної шкоди, що не було здійснено лише через позицію потерпілої щодо відмови в отриманні такого відшкодування, вибачався за вчинене та висловлював щирий жаль щодо скоєного. Також суд визнає як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки від моменту затримання та в ході подальшого досудового розслідування і судового розгляду ОСОБА_4 надавав повні та послідовні покази щодо обставин скоєння злочину, добровільно брав участь в слідчих діях, в ході яких повідомляв обставини скоєного, чим активно сприяв розкриттю вчиненого злочину в найкоротші строки. Водночас суд не вбачає підстав для визнання обставиною, що пом`якшує покарання добровільного відшкодування завданого збитку, про що просила захисник, оскільки відшкодування фактично не відбулося, цивільний позов у справі не заявлявся іншої матеріальної шкоди не завдано, а дії ОСОБА_4 щодо намагання відшкодувати шкоду потерпілій суд враховує при визнанні саме щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини вчинення кримінального правопорушення, яке трапилось в ході спільного розпивання спиртних напоїв з потерпілим, думку прокурора та потерпілої та сторони захисту щодо розміру та виду покарання; дані про особу обвинуваченого, який має статус учасника бойових дій та бойові відзнаки, характеризується як посередньо, так і позитивно за місцем проживання, не працює, не одружений, частково визнав свою вину, доглядає за бабцею похилого віку, має вади здоров`я, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак притягувався до адміністративної відповідальності.

При обранні міри та розміру покарання суд також враховує, що позиція потерпілої про застосування максимально суворого покарання щодо обвинуваченого викликана саме неприязним ставленням до обвинуваченого через вбивство останнім її брата, проте максимально суворе покарання, на якому наполягала потерпіла, було б надмірно суворим покаранням за встановлених обставин справи та особи обвинуваченого.

Посилання ж сторони захисту на можливість застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні йому покарання вимог ст. 69 КК України та призначення покарання нижче нижчої межі, з одночасним застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, суд вважає безпідставними, оскільки тяжкі невідворотні наслідки вчиненого злочину, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину як обтяжуючої обставини, особлива суспільна небезпека даної категорії злочинів, не надають підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 . При цьому наведені захисником обставини щодо стану здоров`я обвинуваченого, його служби в лавах Збройних Сил України, потреба в догляді за бабцею, позитивні характеристики та обставини, що пом`якшують покарання суд враховує саме при призначенні покарання, яке призначено наближеним до мінімального розміру санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально, а тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 115 КК України терміном 7 років та 6 місяців позбавлення волі.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Цивільний позов по справі - не заявлено.

На підставі ч. 4 ст.174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного на майно з метою збереження речових доказів ухвалами слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.08.2019 року та від 30.08.2019 року.

Щодо запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, суд зазначає, що встановлені судом під час обрання запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на даний час продовжують існувати. Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою без визначення застави слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від відбування призначеного покарання та вчинення нових злочинів, а більш м`який запобіжний захід не зможе відвернути ці ризики.

Також суд зазначає, що 27.08.2019 ОСОБА_4 було затримано на підставі ст. 208 КПК України, в подальшому йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та 22.11.2019 ОСОБА_4 було звільнено з-під варти в зв`язку з закінченням строку дії запобіжного заходу. В подальшому, на підставі вироку суду 27.05.2021 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася судом апеляційної та першої інстанцій. Тому на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного обвинуваченому покарання слід зарахувати строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 27 серпня 2019 року по 22 листопада 2019 року та з 27 травня 2021 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 - 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 71, 78 КК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, - продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто не пізніше ніж до 21.03.2022.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати час перебування його під вартою з 27 серпня 2019 року по 22 листопада 2019 року та з 27 травня 2021 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.08.2019 року та від 30.08.2019 року.

Речові докази в кримінальному провадженні, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (м. Коростишів, вул. Різдвяна, 7), а саме: зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_6 , пару взуття, штани, волосся з лобної частини голови ОСОБА_6 , волосся з лівої тім`яної частини голови, волосся з правої частини голови, змиви з лівої руки, волосся потиличної частини голови, недопалок, пластикову пляшку з надписом «Фреш», запальничку червоного кольору, два пластикових стаканчики, два шматки хліба, ґрунтове покриття, камінь, дерев`яне поліно, мобільний телефон DООGЕЕ в чохлі чорного кольору, сонцезахисні окуляри в оправі чорного кольору, шорти сірого кольору з ременем, футболку сірого кольору, змив з правої та лівої руки, частини дерев`яної палки, зразки нігтьових пластин правої та лівої руки та зразки крові ОСОБА_4 , - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1