Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1087/21 Провадження № 1-кс/475/246/21
У Х В А Л А

09.12.2021смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні №0000118 від 14.10.2021 за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, українця, громадянина України, співмешкає, не працюючого, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

09 грудня 2021р. на розгляд слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 , ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_5 .

Копія клопотання та матеріалів до нього вручена підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_6 о 10-00 год 09.12.2021 р.

14.10.2021 року о 23-30 год ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України

15.10.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

09.11.2021 р. у кримінальному провадженні №0000118 від 14.10.2021 р., за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, а сааме носіння, зберігання, придбання, бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу та закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, двох осіб.

Пред`явлена підозра ОСОБА_5 у тому, що маючи злочинний умисел на незаконне поводження із боєприпасами та вибуховими речовинами, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, всупереч вимогам наказу МВС України № 622 від 21.08.1988 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», близько півтора роки тому, у невстановленому місці та при невідомих обставинах незаконно придбав корпус гранати РГД-5 з підривачем типу УЗРГМ, які перемістив за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де забезпечив подальше зберігання у приміщенні свого гаражу на території подвір`я.

14.10.2021 р. близько 17:30 год. під час незаконного поводження з бойовим припасом, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні свого гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , кинув протипіхотну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 у напрямку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , привівши її таким чином в дію та у подальшому стався вибух.

14.10.2021 р. у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено залишки від корпусу гранати РГД-5 та підривана типу УЗРГМ, складових частин бойового припасу - протипіхотної наступальної осколкової ручної гранати РГД-5.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання, бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Також, що 14.10.2021 р. близько 17:30 год. до гаражного приміщення ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , де між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт.

У ході конфлікту ОСОБА_9 почав запитувати у ОСОБА_5 , коли він заспокоїться та змінить місце проживання, що обурило останнього. Після цього, з метою помсти за свою образу у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , застосувавши проти них протипіхотну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5. З цією метою, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дістав з кишені незаконно придбану ним за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ручну наступальну осколкову гранату РГД-5.

Надалі ОСОБА_5 з метою вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , тримаючи у руці наступальну осколкову гранату, розуміючи наслідки від застосування вказаної вище наступальної осколкової гранати, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , умисно, висмикнув з гранати запобіжну чеку, привівши таким чином її у бойову готовність та почав висловлювати погрози про її застосування до вказаних осіб.

Усвідомлюючи небезпеку, яка виникла з боку ОСОБА_5 , та з метою недопущення доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 побоюючись за власне життя, підбіг до ОСОБА_5 , відштовхнув останнього, намагаючись таким чином відібрати гранату. В цей час ОСОБА_5 маючи умисел на доведення злочину до кінця, кинув протипіхотну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 у напрямку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , привівши її таким чином в дію та у подальшому стався вибух, однак свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу..

ОСОБА_5 15.10.2021 р.ухвалою слідчого судді обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.00 години 12 грудня 2021 р.

В обґрунтування клопотання посилаються на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 таслідчий ОСОБА_4 клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали та просили задовольнити, посилаючись на те, що продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим через обґрунтованість підозри та не зменшення існування ризиків, заперечили проти зазначеного клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підтвердження продовження існування ризиків посилалися на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі, а тому добре розуміє відповідальність, яка може настати у разі визнання винним; ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може негативно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а саме шляхом залякування та погроз, та іншого впливу на свідків, показання яких мають важливе значення по провадженню, оскільки проживає із свідками, в одній місцевості та може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що матимуть суттєве значення по справі, так як не виключається ризик впливу на них у разі перебування його на свободі, у тому числі шляхом телефонного зв`язку, мережі Інтернет, соціальних мереж тощо, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи, крім того може здійснювати перешкоджання кримінальному провадженню через залучення третіх осіб.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Важає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту повною мірою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, ОСОБА_11 на теперішній час підтримує з ОСОБА_5 міцні соціальні зв`язки, забезпечує його продуктовими передачами. Окрім того, ризики на які вказує прокурор та слідчий в клопотанні не знайшли свого підтвердження та відпали.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 дослідивши долучені до клопотання письмові матеріали, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмові в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За ч.ч.4, 5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, і відмовити у його задоволенні, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У ході судового розгляду встановлено, що СВ ВП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 14.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину підтверджена:

- витягом з ЄРДР, рапортом про реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення до ЖЄО ВП №2 Вознесенського РУП №2079 від 14.10.2021 р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 14.10.2021р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 14.10.2021р, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.10.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 15.10.2021; довідкою КНП «Доманівська БЛ» ДСР від 15.10.2021; протоколом №96 медичного освідування ОСОБА_5 від 15.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , висновком експерта № 491-М від 06.12.2021 року та висновком експерта № 490-М від 06.12.2021

Підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 12.12.2021 року включно.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст.ст.7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

При обранні чи продовженні запобіжного заходу стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею не підлягають.

Згідно з вимогами ст.ст.197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

З заявлених прокурором ризиків у ході судового розгляду вважаю доведеними ризики: - незаконного впливу на потерпілих та свідка з метою зміни показів останніх на свою користь, які на даний час ще не були допитані судом. Підозрюваний проживає разом з свідком ОСОБА_11 , тобто має можливість впливу на неї.

Так, слідчий суддя враховує специфіку злочину, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого злочину

Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, вважаю, що можливість того, що підозрюваний перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування, і в подальшому суду.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, з урахуванням вищевказаних ризиків та обставин, що підтверджують їх наявність, є необхідність продовжити ОСОБА_5 запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у виді тримання під вартою, а тому інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам порівняно із триманням під вартою.

При цьому, судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і такий, як домашній арешт, який просили обрати захисник тапідозрюваний не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт були перевірені, але вони не є такими аби спростували неможливість на даний час продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу. Переконливих доводів щодо запобігання наявних ризиків не надано, а тому підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не вбачається.

Виходячи з викладеного, клопотання заступника начальника СВ є обґрунтованим і підлягає задоволенню із продовженням ОСОБА_5 обраної йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя:

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою -задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 15 грудня 2021 р. в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді діє до 15.12.2021 р.

Виконання ухвали покласти на ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП у Миколаївській області та начальника СІЗО м.Миколаїв.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 , для виконання направити начальнику ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та начальнику СІЗО м.Миколаїв.

В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду в 5-ти денний строк з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня її вручення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1