У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2021 Справа №607/9722/21

Провадження 1-кс/607/3145/2021
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 з участю власника майна ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту накладеного на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , 21.09.1974 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року по справі № 607/7251/21 в рамках кримінального провадження № 0000654 від 22 квітня 2021 року.
В обґрунтування клопотання заявник ОСОБА_4 вказує на те, що дізнавачем СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000654 від 22 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за фактом того, що 22 квітня 2021 року на адресу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт поліцейського взводу №2 роти №4 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 про те, що 22 квітня 2021 року по вул. С. Будного у м. Тернопіль було зупинено за порушення ПДР автомобіль "Пежо" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , 1974 року народження, який під час перевірки документів пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія.
В подальшому під час огляду місця події працівниками поліції у заявника було вилучено водійське посвідчення та ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду накладено арешт на даний документ.
Заявник зазначає, що на момент слухання слідчим суддею клопотання про арешт майна, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 02 січня 1999 року, було встановлено, що дане посвідчення відноситься до категорії майна, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
Заявник також звертає увагу, що на даний час у кримінальному провадженні №0000654 від 22 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, проведено судову технічну експертизу документів. Згідно висновку вказаної експертизи бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнений на ім`я заявника, виготовлений на підприємстві, що повинно здійснювати їх випуск. Отже, у даному випадку відсутні будь які правові підстави щодо подальшого арешту вище зазначеного документу відсутні.
Враховуючи вищевикладене, заявник просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав у ньому наведених.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, із змісту вказаної заяви вбачається, що останній не заперечує з приводу скасування арешту накладеного на вказане в клопотанні майно, оскільки кримінальне провадження постановою дізнавача від 31 травня 2021 року закрито.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, беручи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.
Абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №0000654 від 22 квітня 2021 року, накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 січня 1999 року на ім`я ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом та дозволено зберігання вказаного посвідчення водія при матеріалах кримінального провадження.
Як вбачається із змісту ухвали арешт накладений з метою збереження речового доказу, який необхідний для проведення експертиз та необхідних слідчих дій, від можливого його приховування, знищення.
В ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000654 від 22 квітня 2021 року проведено судову технічну експертизу. Так, згідно висновку експерта ОСОБА_7 №СЕ-19/120-21/4477-ДД від 24 травня 2021 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлений на підприємстві, що повинно здійснювати їх випуск.
Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження №0000654 від 22 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК на даний час закрите, про що свідчить постанова дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 31 травня 2021 року.
В силу вимог ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
З огляду на приписи п.18 ч.1ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Нормами ст. 174 КПК України визначено, що до компетенції слідчого судді на стадії досудового розслідування відноситься розгляд клопотання власника майна про скасування арешту майна у випадку, якщо необхідність у його застосуванні відпала. Цією ж статтею встановлено повноваження прокурора на самостійне скасування арешту з майна якщо ним особисто прийнято постанову про закриття кримінального провадження. Таким чином, у випадку винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, в межах якого вжито арешт майна, законодавцем не передбачено чіткої, однозначно визначеної правової процедури зі скасування арешту, накладеного на майно, оскільки досудове розслідування завершується, в тому числі, закриттям кримінального провадження.
Верховний Суд у своїй постанові від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 зазначив, що на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження. Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений за правилами КПК України 2012 року та не скасований після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
З огляду на приписи п.18 ч.1ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про те, що у зв`язку з закриттям кримінального провадження, відпала необхідність у арешті посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 січня 1999 року на ім`я ОСОБА_4 , а тому клопотання заявника про скасування арешту підлягає задоволенню, шляхом повернення заявнику ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 січня 1999 року на ім`я ОСОБА_4 та скасування застосованого відповідно до ухвали від 26 квітня 2021 року по справі №607/7251/21 заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 22 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 січня 1999 року на ім`я ОСОБА_4 .
Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 січня 1999 року на ім`я ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1