Справа № 495/9897/21
№ провадження 1-кс/495/2921/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 , користувача майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання начальника відділення №1 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001419 від 29.11.2021 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 01.12.2021 року надійшло клопотання слідчого начальника відділення №1 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001419 від 29.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
29.11.2021 року приблизно о 09-30 год. співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 на автодорозі М-15 Одеса-Рені в смт Сарата було зупинено автомобіль марки "Renault TRAFIC" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , в салоні якого візуально виявлено несертифіковану підакцизну продукцію та в діях вказаної особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України «Випуск на товарний ринок або інша реалізація споживачам недоброякісної, тобто такої, що не відповідає встановленим стандартам, нормам, правилам і технічним умовам, або некомплектної продукції та товарів». Під час проведення огляду ОСОБА_5 відмовився надати для візуального огляду салон автомобілю. Внаслідок чого автомобіль був вилучений та поставлений на майданчик зберігання тимчасово вилученого транспорту в АДРЕСА_2 .

01.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021, в період часу з 11.50 по 12.28 в м. Арциз, по вул. Транспортна, 2Б, було проведено обшук автомобіля «RENAULT Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, який належить ОСОБА_7 , мешкає АДРЕСА_1 , в ході кого було виявлене та вилучене наступне майно: 4 коробки цигарок «COMPLIMENT» blue, по 25 шт у пачці, кількістю по 480 пачок у коробці, загальною кількістю 1920 пачок; 1 коробка цигарок «COMPLIMENT» RED, по 20 шт у пачці, кількістю 500 пачок; 1 коробка цигарок «COMPLIMENT» blue, по 20 шт у пачці, кількістю 500 пачок; 4 коробки цигарок «Jing Ling», по 20 шт у пачці, кількістю по 500 пачок у коробці, загальною кількістю 2000 пачок; 1 коробка цигарок «MARVEL» RED, по 20 шт у пачці, кількістю 500 пачок без відповідних марок акцизного збору України; дві полімерні пляшки об`ємом по 9 л, з рідиною коричневого кольору, запахом спирту.

Постановою начальника відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 автомобіль «RENAULT Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, визнано речовим доказом.

Позиції сторін.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник користувача майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання з`явився, надав заперечення на клопотання у якому зазначив, що санкція статті за якою здійснюється кримінальне провадження не передбачує конфіскацію майна як вид покарання, у клопотанні слідчим не доведено мету накладення арешту.

Прокурор в судове засідання з`явився, вимоги клопотання підтримав, зазначив що слідчим було надано уточнене клопотання, в якому метою накладення арешту зазначено необхідність збереження речових доказів.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0001419 від 29.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні слідчий просив на підставі положень ст.ст. 131-132, 167, 170, 171 КПК України накласти арешт на наступне майно: автомобіль «RENAULT Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «RENAULT Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні, поданому 01.12.2021 метою накладення арешту визначено необхідність проведення обшуку зазначеного транспортного засобу. 10.12.2021 до слідчого судді слідчим було подано уточнене клопотання в якому метою накладення арешту зазначено необхідність збереження об`єктів, які визнанні речовим доказом.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий в розумінні вимог ст.132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Постанова слідчого від 29 листопада 2021 року про визнання майна речовим доказом містила лише опис установлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування, за якими з критеріїв ст.98 КПК України вище перелічені речі визнано речовими доказами, отже слідчий суддя дійшов висновку про те, що у клопотанні не доведено мету накладення арешту - збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника відділення №1 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001419 від 29.11.2021 про накладення арешту на автомобіль марки «RENAULT Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1