Ухвала

Іменем України

30 листопада 2021 року
м. Київ

справа № 522/12374/20

провадження № 51- 5559 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, на території Луганської області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надходило.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.
З наданих до суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09 листопада 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з поданням Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року щодо вирішення питання про направлення матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року зазначене подання задоволено, постановлено звернутися до Верховного Суду з поданням про направлення кримінального провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання Одеського апеляційного суду мотивовано тим, що протиправні дії, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , були вчинені на території Луганської області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Одеського апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Місце вчинення кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в період з 21 вересня 2015 року по 15 березня 2018 року організував і забезпечив через технічні можливості незаконного оператора зв`язку ООО «Луганская телефонная компания» (м. Луганськ) із застосуванням статичних ІР адрес: 195.69.202.68 (місцезнаходження: м. Луганськ), 91.241.168.194 (місцезнаходження: Луганська область, м. Стаханов) та через технічні можливості ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) із застосуванням статичної ІР адреси: НОМЕР_1 (Російська Федерація, м. Москва) за допомогою технологіі ІР-телефонії із використанням виділеного ООО«Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) номерного ресурсу Російської Федерації НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 надання послуг зв`язку по передачі даних для цілей передачі голосової інформації (трафіку) незаконних локальних операторів зв`язку: ООО «Луганская телефонная компания» /ООО «ЛТК»/ «Лугафон», яке розташоване за адресою: м. Луганськ, квартал Ленінського Комсомолу, 1-Б, та ГУП ЛНР «Луганские коммуникации»/ «Лугаком», яке розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Карла Маркса, 26-А, які перебувають під контролем терористичної організації «Луганська народна республіка», на територію Російської Федерації, в обхід заборон та встановлених обмежень, що дозволяло учасникам терористичної організації «Луганська народна республіка», які знаходились на тимчасово окупованій території Луганської області, контрольованій терористичною організацією «Луганська народна республіка», і були абонентами «Лугафон» і «Лугаком», вільно користуватися телефонним зв`язком для планування та координації спільних злочинних дій по незаконній протидії та перешкоджанню силам антитерористичної операції.
Дистанційна технічна підтримка та обслуговування виділених незаконним локальним операторам зв`язку «Лугафон» та «Лугаком» номерних ресурсів здійснювалась з офісних приміщень, а саме:
1) в період з 21 вересня 2015 року по 01 серпня 2016 року за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд 140-А, офіси № 2620, № 2612, № 2617, № 2618;
2) в період з 01 серпня 2016 року по 15 листопада 2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, офіс № 8;
3) в період з 15 листопада 2017 року по 15 березня 2018 року за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 13-А, офіси № 16, № 21.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, проте місце, на території якого вчинено вказане кримінальне правопорушення, не конкретизоване, отже не є встановленим, тобто обвинувальний акт не містить достатньої деталізації для визначення місця вчинення обвинуваченим злочину у межах територіальної юрисдикції конкретного місцевого суду.
Отже, конкретне місце вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину

з обвинувального акта не вбачається.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що досудове розслідування здійснювалосяслідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 43, що знаходиться межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.
Згідно з правилами ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 34 КПК України передбачені повноваження Верховного Суду щодо направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а не визначення його підсудності.
З огляду на викладене, враховуючи зміст положень статей 32, 34 КПК України, підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків не встановлено.
Таким чином подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000144 від 17 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3