УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року

м. Київ
справа № 344/6631/17
провадження № 51-1316км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, який постановлено в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозова, Лозівський район Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
За вироком Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Івано-Франківський апеляційний суд 05 жовтня 2021 року вироком змінив вирок місцевого суду в частині призначення покарання ОСОБА_4 , призначивши йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даними про його особу через суворість, просить змінити вищевказаний вирок апеляційного суду, шляхом призначення йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений, порушуючи питання про скасування постановленого у кримінальному проваджені судового рішення апеляційного суду з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, обмежився лише формальним посиланням на ст. 413 КПК України.

При цьому він не обґрунтував у чому саме полягало таке неправильне застосування, як воно вплинуло на законність й обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, і чому його слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також скарга засудженого не містить достатнього обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного йому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами скоєння та даним про його особу, внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК України та приписів статей 50, 65 КК України.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3