В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002115 від 14 вересня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року близько 08 години 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , будучи не згодним з рішенням судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_5 у справі №754/14957/20 від 14 січня 2021 року, усвідомлюючи статус судді, пов`язаний із здійсненням нею правосуддя та маючи на меті помститися за винесення нею вказаного рішення, за допомогою всесвітньої комп`ютерної мережі інтернет, надіслав у приватні повідомлення офіційної сторінки Деснянського районного суду міста Києва у соціальній мережі «Facebook» повідомлення з наступним змістом: « ОСОБА_6 редкая мразь я тебя встречу возле подьезда мразь!», « ОСОБА_5 редкая мразь взяточница не вызвала меня в суд и не дала право на засчиту по делу 754/14957/20 кровью тебе выльется мразь здохнешь», «За сговор с юристом с центра зайнятости ответишь», «Получишь гранату», «Смерть ОСОБА_7 и юристае с центра зайнятости в течении 3х месяцев вас уничтожу выслежу», «Сволочь Татьяна Анатольевна сяду но отомщу! Кровь за кровь», тим самим висловив погрозу вбивством щодо судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_5 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні повністю визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, встановлених під час досудового розслідування. Показав, що у нього не було роботи та він став на облік до Центру зайнятості. Потім він пару днів пропрацював у «Сільпо», але йому ця робота не підійшла. Через деякий час йому зателефонував співробітник з Центру зайнятості та повідомив, що вони провели перевірку та з`ясували, що він знаходячись на обліку працював та їх не повідомив. Сказали, що він повинен повернути гроші, які йому виплачували. Він пояснив співробітнику центру, що працював лише декілька днів, тому їх і не повідомив. Через деякий час йому заблокували платіжні картки. Коли він почав розбиратися, то дізнався, що суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 винесено рішення про стягнення з нього коштів. Він був обурений, що йому не повідомили про розгляд справи у суді. Він хотів проконсультуватися у юриста щодо цього питання, але у нього не було грошей. Будучи обуреним несправедливістю, незаконним, на його думку рішенням, неможливістю виправити ситуацію, відсутністю грошей він, знаходячись дома, зі свого комп`ютера зайшов на сайт Деснянського районного суду м. Києва, де вирішив висловити свої емоції судді ОСОБА_5 , помістив текст з погрозами, у тому числі з погрозами вбивства судді ОСОБА_5 , щоб вона побачила, замислилася, злякалася, щоб інші учасники судових проваджень знали про неї. Він розуміє, що вчинив погано. Щиро кається та просить суворо його не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а саме заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, яким задоволено позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ) кошти в загальному розмірі 22 473 гривень 02 копійки та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102, 00 гривень (це рішення набрало законної сили та виконано).
Винність ОСОБА_3 який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 377 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив погрозу вбивством щодо судді у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працюючий, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває під наркотичним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.377 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi Note 5» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; системний блок «Prime» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , монітор (телевізор) марки «Digital», 3 флеш носія без позначок та 10 micro USB (карти пом`яті), які відповідно до квитанції № 001610 передано на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві (м. київ, вул. Драйзера, 9-б) повернути власнику ОСОБА_3 .

Арешт накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 січня 2021 року, а саме: телефон марки «Redmi Note 5» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; системний блок «Prime» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , монітор (телевізор) марки «Digital», 3 флеш носія без позначок та 10 micro USB (карти пом`яті), після набрання цим вироком законної сили, - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1