Провадження № 1-кс/643/231/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020, постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020, постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020.
В обґрунтування скарги зазначила, що вона 19.10.2021 звернулася до слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області та прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова з клопотанням про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 . 27.10.2021 нею була отримана постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання речовим доказом вказаної квартири та 02.11.2021 отримано аналогічну постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання. Заявник вважає, що слідчий та прокурор незаконно відмовили їй у задоволенні клопотання про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернулася до суду. Просила скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 20.10.2021 про відмову у задоволенні клопотання; скасувати постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 від 22.10.2021 про відмову у задоволенні клопотання.
До початку судового засідання від заявника надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд скарги за її відсутності, вимоги скарги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Також вказала наступне, 27.10.2021 та 02.11.2021 відповідно отримала постанови слідчого та прокурора про відмову у задоволенні клопотання про визнання речовим доказом кв. АДРЕСА_1 . Їх вивченням було встановлено, що вони датовані 22.10.2020. Вважає, що при виготовленні текстів зазначених постанов було допущено технічну помилку, а саме вказано 2020 рік, що не відповідає дійсності, оскільки з клопотання про визнання квартири речовим доказом вона зверталась у 2021 році.
Слідчий на судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити, надав матеріали кримінального провадження №0003070 від 12.06.2020 - для огляду їх судом.
Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому судовий розгляд скарги проводиться за їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши заяву заявника, ознайомившись зі скаргою та доданими до неї документами, матеріалами кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.ст.1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, визначено главою 26 КПК України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п.18 ч.1 ст.3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України.

За змістом ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначено частиною 1 статті 303 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0003070 від 12.06.2020 та постанови слідчого і прокурора про відмову у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 22.10.2020 слідчий суддя звертає увагу на наступне.
В матеріалах кримінального провадження №0003070 від 12.06.2020, яке надійшло без внутрішнього опису та нумерації сторінок, наявне клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 19.10.2021 про визнання речовим доказом житлової квартири АДРЕСА_1 , адресоване начальнику ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та керівнику Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 . На клопотанні міститься відтиск печатки Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області про особисте отримання клопотання за реєстр.інд З-2799 від 19.10.2021.
За результатами розгляду цього клопотання слідчим Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 22.10.2020 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.
Наявна в матеріалах скарги ОСОБА_3 постанова прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 22.10.2020, в матеріалах кримінального провадження №0003070 від 12.06.2020 відсутня.
Підставою для відмови у задоволенні клопотання потерпілого, викладеною як в постанові слідчого, так і в постанові прокурора, стало те, що «…Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Перед укладенням договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 №614 від 10.05.2020, усі учасники угоди були належним чином ознайомлені з його змістом, надали свою добровільну згоду та підписали його. Станом на 21.10.2021 вищевказаний договір є дійсним, рішенням суду не визнаний нікчемним чи недійсним.
У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_8 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , що унеможливлює визнання вказаної квартири речовим доказом та накладення на майно арешту, з метою подальшого її збереження, як речового доказу.»
Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть клопотання особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та обґрунтовані відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, в даному випадку потерпілого.
Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання потерпілого від 19.10.2021 не необґрунтована, оскільки не містить висновку щодо статусу майна, яке скаржниця просить визнати речовим доказом, не визначено його відповідність чи невідповідність критеріям речового доказу, переліченим в ст.98 КПК України тощо.
Крім того, частиною 6 ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне рішення. Всупереч вказаній нормі - підпис слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у постанові про відмову у задоволенні клопотання відсутній.
При цьому, постанови слідчого та прокурора про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про визнання квартири речовим доказом датовані 22.10.2020. Зважаючи на те, що з вказаними клопотаннями ОСОБА_3 зверталась до ВП та прокуратури 19.10.2021, супровідні листи, якими постанови направлені заявниці датовані 2021 роком, слідчий суддя приходить до висновку про допущення технічної помилки при виготовленні тексту цих постанов та рахує, що вони постановлені 22.10.2021.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого та прокурора від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про визнання квартири АДРЕСА_1 речовим доказом підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчим суддею може бути постановлена ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин скарги та кримінального провадження, керуючись законом, вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 56, 220, 303-304, 306, 307, 309, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020, постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова від 22.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 22.10.2021 у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020.
Скасувати постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 22.10.2021 у кримінальному провадженні №0003070 від 12.06.2020.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1