У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6729/21

№ 1-кп/183/653/22

02 лютого 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в режимі відео конференції поза межами суду, кримінальне провадження № 0000030 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000030 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження. Крім того, зазначив, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 проти продовження строків тримання під вартою не заперечував. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 вже фактично відбуває покарання призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а відтак таке продовження буде доцільним

Обвинувачений не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання, що його наявність в судовому засіданні доведена не була, оскільки будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, суду надано не було.

Однак, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Даний злочин у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що відносно ОСОБА_5 11 серпня 2021 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 407 КК України. Крім того, Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.309 КК України. Однак, на момент розгляду даного клопотання відомості про набрання чинності зазначеним вироком у суду відсутні.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити на 30 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 03 березня 2022 року включно.

Копію ухвали направити для виконання командиру військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Повний текст Ухвали оголошено 07 лютого 2022 року о 13.00 годині.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1