Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5171/20
Провадження № 1-кп/644/190/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0001075 від 21.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше, на підставі ст. 89 КК України не судимий, інвалід 2 групи загальне захворювання, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
І. Обставини кримінального правопорушення встановлені під час судового розгляду.

ОСОБА_6 , 21.05.2020 року, приблизно о 18 год. 20 хв., будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, взявши за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , ніж та вийшовши до коридору гуртожитку по АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зухвалість, байдуже ставлення до мешканців гуртожитку, перебуваючи в коридорі на четвертому поверсі гуртожитку, де на той момент також перебували інші мешканці гуртожитку, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою став вчиняти провокативні дії, спонукаючи мешканців гуртожитку до конфліктів без будь-якого приводу, та на зауваження оточуючих не реагував.

Продовжуючи порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зухвалість, байдуже ставлення до мешканців гуртожитку, перебуваючи в коридорі четвертого поверху гуртожитка по АДРЕСА_3 , після появи в коридорі гуртожитку потерпілого ОСОБА_9 , який вийшов зі своєї кімнати на шум і попросив ОСОБА_6 припинити протиправні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_6 , висловлюючи словесні погрози і нецензурну лайку, не бажаючи припинення порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зухвалість вступив з останнім в словесний конфлікт. В процесі продовження словесного конфлікту та штовханини з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 дістав ніж, який мав при собі.

В цей час із своєї квартири до коридору 4-го поверху вище зазначеного будинку, вийшла ОСОБА_8 , яка побачивши ніж у руці ОСОБА_6 закричала, чим привернула до себе увагу останнього. ОСОБА_6 побачивши ОСОБА_8 , , завдав один удар ножем, який тримав у правій руці, в область спини справа потерпілій ОСОБА_8 , та продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 тримаючи ніж у правій руці завдав один удар в область спини зліва потерпілому ОСОБА_9 .

Після отриманого ушкодження потерпіла ОСОБА_8 скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, вибігла на сходовий майданчик. Протиправні дії ОСОБА_6 були припинені після втручанням мешканців гуртожитку по АДРЕСА_3 , які, перебуваючи в коридорі поверху гуртожитку, почали його відштовхувати від потерпілого ОСОБА_9 стільцем, змусивши його покинути місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судової медичної експертизи № 09/1209-С/2020 від 24.06.2020 року наступні тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

У результаті с умисних, протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судової медичної експертизи № 09/1205-С/2020 від 24.06.2020 року наступні тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини зліва, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

2. Докази надані для дослідження під час судового розгляду стороною обвинувачення.
В процесі судового розгляду стороною обвинувачення - прокурором, для з`ясування і перевірки обставин пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України надані для дослідження наступні докази:

- Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , надані під час судового розгляду, яка показала, що 21.05.2020 року близько 18.30 год. по АДРЕСА_3 , на 4 поверсі вона знаходилась у кімнаті з чоловіком та дитиною, які в цей час спала. В коридорі роздавалися гучні крики та голоси сусідів. Від криків злякалась та прокинулась дитина, чоловік вирішив піти подивитися, що відбувається. Через декілька хвилин вона пішла за чоловіком. Вийшовши до коридору, побачила, що чоловік її стоїть спиною до неї, а у ОСОБА_6 в руці ніж. Вона закричала слово ніж, після чого ОСОБА_6 кинувся з ножем на неї. Обвинувачений вдарив потерпілу ножем знизу вгору по спині, після чого вона вихватилась та втекла на сходову клітину, де почала кричати. Потім вона побачила на одежі чоловіка кров. Пізніше приїхала швидка та відвезла потерпілих до лікарні. До цього моменту вона інколи бачила ОСОБА_6 , який на неї доволі дивно дивився, у зв`язку з чим у них склалися неприязні стосунки.

- Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , надані під час судового розгляду, який показав, 21.05.2020 року після 18.00 год. він разом з дружиною та донькою відпочивали у кімнаті, як почув, що сусіди голосно розмовляли та кричали. Дитина прокинулася та почала плакати. ОСОБА_9 вийшов до коридору та зробив зауваження сусідам, які голосно себе поводили, а саме ОСОБА_6 та чоловіку який був з обвинуваченим, щоб останні тихіше себе поводили, бо злякалася від шуму маленька дитина. Після чого, ОСОБА_6 почав потерпілому грубити, ображати та кинувся на нього, ОСОБА_9 відштовхнув ОСОБА_6 та почалася штовханина. Через декілька хвилин вийшла жінка ОСОБА_8 , ОСОБА_6 побачивши її виразився на неї нецензурною лексикою. Жінка крикнула, що у ОСОБА_6 в руці ніж. Потерпілий ОСОБА_9 ножа у обвинуваченого не бачив. Він хотів затримати обвинуваченого, щоб той не пішов до жінки. ОСОБА_9 навіть не зрозумів, як обвинувачений вдарив потерпілу ОСОБА_8 . Жінка викрутилась та побігла на 5 поверх. Потім ОСОБА_9 відчув удар у спину, після прибіг сусід та почав кричати, щоб останній кинув ніж. Після того, як спустилась дружина, ОСОБА_9 побачив у себе кров та відчув біль. Пізніше приїхала швидка, яка відвезла потерпілих до лікарні.

Чи були у ОСОБА_6 наміри вбити їх він сказати не може, бо взагалі він не мав з останнім ніяких відносин, просто проживали в одному гуртожитку. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані сп,яніння і до цих подій часто вчиняв скандали з мешканцями гуртожитку.

- Показаннями свідка ОСОБА_10 , надані під час судового розгляду, яка показала, що обвинувачений ОСОБА_6 приходиться їй сином. На момент події син проживав окремо близько 4 років. Син не працює, є інвалідом 2 групи, вживає спиртні напої. Інколи причиняв останній тілесні ушкодження. Після аварії у нього сталася психічна травма. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма. Останній час був мовчазним та замкнутим.

- Показаннями свідка ОСОБА_11 , надані під час судового розгляду, яка показала, що вона проживає у гуртожитку на 4 поверсі. Обвинуваченого інколи бачила. Того дня у коридорі на 4 поверсі ОСОБА_6 вживали алкоголь з сусідом ОСОБА_12 . Перебуваючи в коридорі, вони гучно розмовляли, виражалися нецензурними словами, були у стані алкогольного сп`яніння. Пізніше вийшов потерпілий ОСОБА_9 та зробив зауваження останнім, щоб вони вели себе тихіше, на що ОСОБА_6 почав ображати та погрожувати потерпілому. Коли вийшла потерпіла ОСОБА_8 почав і її ображати, висловлювався нецензурно, на її прохання припинити дебош не реагував. Як він її вдарив вона не бачила. Ніж у ОСОБА_6 не бачила спочатку. Побачила тоді, коли ОСОБА_6 почав ним махати.

- Показаннями свідка ОСОБА_13 , надані під час судового розгляду, яка показала, що потерпілі є її сусідами. На 4 поверсі відбулася подія. Неодноразово ОСОБА_6 приходив до сусіда та вони постійно вживали спиртні напої. Сусіди йому неодноразово робили зауваження та просили, щоб ОСОБА_6 не приходив до їх поверху. В той день, коли сталася подія, ОСОБА_6 з сусідом були у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 облив двері потерпілих спиртними напоями. Вийшов ОСОБА_9 та зробив обвинуваченому зауваження. Свідок бачила як ОСОБА_6 став махати ножем. Він кинувся на потерпілого ОСОБА_9 з ножем, потім на потерпілу ОСОБА_8 і вдарив її ножем. ОСОБА_6 тримали стільцем, щоб він не наносив удари. Як ОСОБА_6 наносив удари потерпілому ОСОБА_9 свідок не бачила. ОСОБА_6 часто вживає алкогольні напої, лається, на зауваження не реагує. Після події, коли втрутились сусіди він втік з ножем.

- Показаннями свідка ОСОБА_14 , надані під час судового розгляду, який показав, що того дня він сидів у коридорі на 4 поверсі пив кофе. Обвинувачений ОСОБА_6 з сусідом ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Вийшла потерпіла ОСОБА_8 та зробила зауваження, на що ОСОБА_6 почав ображати останню, потім вийшов потерпілий ОСОБА_9 , зробив ОСОБА_6 зауваження, почався конфлікт, обвинувачений почав словесно погрожувати потерпілому. Хтось крикнув, що у ОСОБА_6 ніж. Свідок ОСОБА_14 схопив стілець, вдарив ОСОБА_6 по руці у якій був ніж і придавив стільцем. Ніж не випав, він опустив руку з ножем і втік з коридору. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 і кров він бачив.

- Протоколом огляду місця події від 21.05.2020 року з доданими фотознімками, зробленими під час проведення огляду.

- Протоколом огляду від 21.05.2020 року місця помешкання ОСОБА_6 в ході якого були виявлені речі в тому числі ніж, таблиця фотознімків до зазначеного протоколу огляду.

- Протоколом огляду предметів, вилучених з місця проведення огляду від 22.05.2020 року місця помешкання ОСОБА_6

- Постановою від 22.05.2020 року про визнання речей вилучених 22.05.2020 року за місцем помешкання ОСОБА_6 кухонних ножів в дерев`яній підставці, речовими доказами по справі.

- Протоколом огляду предметів від 01.06.2020 року, одягу, які були добровільно надані потерпілою ОСОБА_8 в ході досудового розслідування з доданими фотознімками, зробленими під час проведення огляду.

- Постановою від 01.06.2020 року про визнання речей, які були добровільно надані потерпілою ОСОБА_8 речовими доказами по справі.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_9 в ході проведення якого ОСОБА_9 , на місці пояснив обставини події, що мали місце 21.05.2020 року о 18.30 годині за адресою: АДРЕСА_3 на 4 поверсі. Він, його дружина ОСОБА_8 та дитина знаходились вдома, коли вони почули крики з коридору, ці крики розбудили їх маленьку доньку, тому потерпілий ОСОБА_9 вийшов у коридор, де побачив, як ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, свариться з його сусідами. ОСОБА_9 зробив зауваження ОСОБА_6 , попросив його, щоб той не кричав, але останній зреагував агресивно на слова потерпілого ОСОБА_9 та кинувся на нього з кулаками. Потерпілий декілька разів відштовхнув від себе ОСОБА_6 , який у свою чергу став по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 обличчям до нього, з лівого боку та повернутим до потерпілого лівим плечем, саме в цей час ОСОБА_6 з криками «Я Вас всех завалю», завдав один удар ножем, який тримав у правій руці, в область спини потерпілого ОСОБА_9 , а саме удар прийшовся під ліву лопатку. Як саме отримала ножове поранення ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_9 пояснити не зміг, так як не бачив момент удару, але впевно стверджує про те, що ОСОБА_8 отримала ножове поранення у спину, під час того, як намагалась захистити його від нападу ОСОБА_6 так як саме вона раніше від нього побачила в руці ОСОБА_6 ніж. При проведенні слідчого експерименту здійснювалась відео фіксація слідчої дії.

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02.07.2020 року за яким потерпілим ОСОБА_9 серед пред`явлених для впізнання ножів, був опізнаний ніж, яким йому були спричинені ножові поранення в приміщенні гуртожитку.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_8 в ході проведення якого ОСОБА_8 , в присутності понятих на місці пояснила обставини події, що мали місце 21.05.2020 року о 18.30 год. вона, її чоловік ОСОБА_9 та дитина знаходились вдома, коли вони почули крики з коридору, ці крики розбудили їх маленьку доньку, тому її чоловік вийшов у коридор, але крики не стихли і вона переживаючи за чоловіка вирішила теж вийти до коридору. Коли ОСОБА_8 вийшла у коридор, то побачила свого чоловіка, який стояв повернутий до неї спиною, з лівого боку від нього стояв ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, йог поведінка була агресивною. У правій руці ОСОБА_6 тримав ніж, побачив це, вона стала кричати про те, що ОСОБА_6 тримає ножа, та підбігла до свого чоловіка, ставши напроти ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_6 побачивши її, утримуючи ніж у правій руці прямим хватом завдав ОСОБА_8 один удар ножем з низу у верх в область спини з правого боку. Вона зразу відчула , як тече кров по спині, злякавшись цього вона втекла і не бачила, як ОСОБА_6 завдав удар ножем її чоловікові. При проведенні слідчого експерименту здійснювалась відео фіксація слідчої дії.

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02.07.2020 року за яким потерпілою ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання ножів, був опізнаний ніж, яким їй були спричинені ножові поранення в приміщенні гуртожитку.

- Протоколом огляду предметів від 14.07.2020 року змивів речовин бурого кольору, з додатком диску з аудіо записів викликів «102», та диском з відеозапису від 21.05.2020 року з відеореєстраторів поліцейських УПП в Харківській області.

- Постановою від 14.07.2020 року про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження та передачу їх на зберігання.

- Висновком судово-медичної експертизи № 09/1205-С/2020 від 28.05.2020 року за яким у ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітини зліва. По ступеню тяжкості непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини зліва належить до легких тілесних ушкоджень. За механізмом: вказані вище ушкодження виникли від дії гострого предмета володіючого колюче-ріжучими властивостями і могло бути отримано в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу.

- Висновком судово-медичної експертизи № 09/1209-С/2020 від 28.05.2020 року за яким у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітини справа. По ступеню тяжкості непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа належить до легких тілесних ушкоджень.

За механізмом: вказані вище ушкодження виникли від дії гострого предмета володіючого колюче-ріжучими властивостями і могло бути отримано в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу.

- Висновком судово-медичної експертизи № 14/442-С/20 від 24.06.2020 року за яким на футболці підозрюваного ОСОБА_6 знайдена кров людини, яка належить потерпілій ОСОБА_8 та потерпілому ОСОБА_9

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 01.06.2020 року, в ході якого потерпілою ОСОБА_8 серед наданих для впізнання за фотознімками осіб нею за зазначеними ознаками, був впізнаний ОСОБА_6 , як особа, яка завдала їй удар ножем 21.05.2020 року.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 01.06.2020 року, в ході якого потерпілим ОСОБА_9 серед наданих для впізнання за фотознімками осіб ним за зазначеними ознаками, був впізнаний ОСОБА_6 , як особа, яка завдала йому удар ножем 21.05.2020 року.

- Висновок судово-психіатричної експертизи № 235 від 22.06.2020 року за яким ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 виявляв ознаки вищевказаного психічного розладу та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. Не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Позиція обвинуваченого, та заяви зроблені під час судового розгляду
стороною захисту.
Обвинувачений ОСОБА_6 , допитаний в процесі судового розгляду, свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - не визнав,

надавши покази про те, що після тяжкої травми він перебуває на обліку у лікаря психіатра, періодично проходить курс лікування. Взагалі по характеру він не агресивний, коли вживає алкоголь, то погано пам`ятає події. 21.05.2020 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після вживання алкоголю з сусідом, дійсно в коридорі гуртожитку вчинив сварки з мешканцями поверху. Обставини конфлікту з мешканцями поверху пам`ятає погано, в нього часто бувають провали в пам`яті. Проте вбивати подружжя ОСОБА_15 не хотів і не готувався до цього. Кухонний ніж взяв з собою коли йшов до товариша, щоб порізати ним ковбасу, Ніж поклав в целофановий пакет разом з продуктами. Коли на коридорі виник конфлікт з мешканцями , можливо і махав ножем. В ході сварки мабуть махав ножом, який він поклав був в пакет коли спускався з п`ятого до четвертого поверху, де вони з товаришем вживали в його кімнаті алкоголь, проте вбивати нікого не хотів і не задумував. Неприязних відносин з ОСОБА_16 він не мав, а тим більше тривалих. Він його і бачив декілька разів, просив закурити. Ніяких підстав для помсти він не мав. Вину свою за фактично скоєне визнає, про те не визнає, що він хотів вбити двох і більше людей. В ході конфлікту можливо махав ножом, але цілеспрямованих ударів не наносив цим ножом і вбивати нікого не хотів і не задумував. Коли його в коридорі хтось вдарив стулом по голові він втік, ніж забрав з собою і приніс до своєї кімнати. Пізніше ножа вилучили співробітники поліції разом з підставкою для кухонних ножів. В скоєному щиро кається, просить прийняти до уваги його стан здоров`я , а саме те що він є інвалідом другої групи і потребує лікування від психічних розладів здоров`я після важкої травми. Періодично проходив лікування в тому числі в умовах стаціонару.

Сторона захисту, не оспорюючи належність і допустимість досліджених під час судового розгляду доказів, вважає кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115КК України такою , що не відповідає фактичним обставинам справи.

Мотиви і оцінки суду за наслідками перевірки обставин висунутого обвинувачення доказами, наданими сторонами кримінального провадження під час судового розгляду.
Суд повно і всебічно дослідивши обставини по справі, перевіривши їх доказами наданими для дослідження вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за формулюванням пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, останньому інкриміновано, що ОСОБА_6 , 21.05.2020 року, приблизно о 18 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті декільком особам, на ґрунті помсти внаслідок тривалих неприязних відносин, діючи умисно, взяв за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , ніж та вийшов до коридору, де поводив себе зухвало та вчинив сварки з мешканцями даного поверху, на шум, який створював ОСОБА_6 , зі своєї квартири до коридору 4-го поверху вийшов ОСОБА_9 , 1970 року народження, який зробив зауваження ОСОБА_6 на що той агресивно зреагував і між ними виникла сварка. ОСОБА_6 на ґрунті тривалих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , публічно виражаючи намір заподіяння смерті, дістав ніж, який мав при собі, в цей час із своєї квартири до коридору 4-го поверху вище зазначеного будинку, вийшла ОСОБА_8 , яка побачивши ніж у руках ОСОБА_6 закричала, чим привернула до себе увагу останнього. ОСОБА_6 побачивши ОСОБА_8 , публічно почав у бік присутніх виражати намір заподіяння смерті, на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків, маючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 та реалізуючи свій злочинний намір , завдав один удар ножем, який тримав у правій руці, в область спини справа потерпілій ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , тримаючи ніж у правій руці завдав один удар в область спини зліва потерпілому ОСОБА_9 .

Проте, ОСОБА_6 свій злочинний умисел направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, після отриманого ушкодження потерпіла ОСОБА_8 скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, вибігла на сходовий майданчик, а також із-зі втручання мешканців будинку АДРЕСА_3 , які припинили протиправні дії ОСОБА_6 , а саме почали його відштовхувати від потерпілого ОСОБА_9 стільцем, змусивши його покинути місце вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування, за формулюванням пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншим людям, але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі особи.

Дослідивши під час судового розгляду обставини по справі, перевіривши їх наданими для дослідження стороною обвинувачення доказами - суд вважає, що зазначена правова кваліфікація діям обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам справи які мали місце в дійсності.

Так, за формулюванням пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_6 інкриміновано, що він 21.05.2020 року, приблизно о 18 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті декільком особам, на ґрунті помсти внаслідок тривалих неприязних відносин, взяв за місцем свого мешкання у квартирі ніж та вийшов до коридору, де поводив себе зухвало та вчинив сварки з мешканцями даного поверху.

За таким обвинуваченням, щодо хронології подій слідує, що ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшовши до коридору гуртожитку, де поводячи себе зухвало, вчинив сварки з мешканцями поверху, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті декільком особам, а саме на ґрунті помсти внаслідок тривалих неприязних відносин. Тобто таким обвинуваченням зазначено про направленість його умислу на протиправне, на ґрунті помсти внаслідок тривалих неприязних відносин заподіяння смерті декільком особам без їх конкретизації. Таке формулювання, щодо направленості умислу обвинуваченого, суд вважає абстрактним і взагалі неконкретизованим щодо конкретних осіб.

За показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 того дня у коридорі на 4 поверсі ОСОБА_6 вживав алкоголь з сусідом ОСОБА_12 . Перебуваючи в коридорі, вони гучно розмовляли, виражалися нецензурними словами, були у стані алкогольного сп`яніння. Пізніше вийшов потерпілий ОСОБА_9 та зробив зауваження останнім, щоб вони вели себе тихіше, на що ОСОБА_6 почав ображати потерпілого, почалася між ними штовханина. Коли вийшла потерпіла ОСОБА_8 почав і її ображати. Ніж у ОСОБА_6 вони не бачили спочатку. Побачили тоді, коли ОСОБА_6 почав ним махати.

Сусіди і раніше йому робили зауваження та просили, щоб ОСОБА_6 не приходив до них у гуртожиток, на що останній відповідав, що у нього є справка. В той день, коли сталася подія, ОСОБА_6 з сусідом були у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши досліджені докази, визнавши їх належними та допустимими, й оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними та дослідивши всі обставини справи, з`ясування яких має істотне значення для правильного її вирішення, суд вважає встановленим доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 саме у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, скоєного із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Доводи обвинуваченого та сторони захисту в процесі судового розгляду про неправильне застосування стороною обвинувачення закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації фактично скоєного ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншим людям, але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі особи, суд вважає заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, об`єктом злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у забезпеченні громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, що склалися між такою особою та потерпілим.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 10 "Про судову практику у справах про хуліганство" суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, протиправні дії вчинив в коридорі четвертого поверху гуртожитку, де на той момент перебували інші мешканці кімнат гуртожитку, на адресу яких останній висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. При цьому, своєю поведінкою ОСОБА_6 демонстрував свою зухвалість, байдуже ставлення до законів, вчиняв провокативні дії щодо інших осіб, спонукаючи до конфліктів різних осіб без будь-якого приводу, чому намагалися завадити потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які вийшли з кімнати своєї на шум і просили припинити ОСОБА_6 вчиняти противоправні дії. Крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на поверсі гуртожитку, увесь час нецензурно лаявся на адресу всіх присутніх, погрожував їм фізичною розправою та не реагував на зауваження оточуючих. Такі дії ОСОБА_6 вказують саме на наявність хуліганського мотиву в його діях, оскільки вони вчинялися стосовно всіх осіб, що перебували в коридорі гуртожитку. Водночас, як вбачається з показань свідків, та потерпілих обвинувачений ОСОБА_6 у цей час не висловлював будь-яких погроз конкретно потерпілих, що свідчило б про його умисел на заподіяння тілесних ушкоджень персонально потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а натомість вчиняв протиправні дії стосовно усіх осіб, що перебували в коридорі гуртожитку, та погрожував їм фізичною розправою.

І тільки надалі, після появи в коридорі потерпілих, які вийшли зі своєї кімнати на шум і попросили ОСОБА_6 припинити свої протиправні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, обвинувачений вступив в конфлікт з ними в процесі якого і застосував ніж який мав при собі та наніс тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_6 побачивши ОСОБА_8 , завдав один удар ножем, який тримав у правій руці, в область спини справа потерпілій ОСОБА_8 , та продовжуючи свої злочинні дії, тримаючи ніж у правій руці завдав один удар в область спини зліва потерпілому ОСОБА_9 .

У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 , наступні тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_9 , тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини зліва, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Наведене вище свідчить, що характер, послідовність та спрямованість дій ОСОБА_6 були направлені на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю, що виражалася у прагненні показати свою зневагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил і норм поведінки.

Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тілесних ушкоджень, суд ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про з`ясування направленності умиселу вирішувалось судом виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_6 діяння, зокрема, враховано спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, тілесних ушкоджень, дійсні обставини, що передували початку протиправної поведінки обвинуваченого, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, причини припинення злочинних дій. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Надаючи правову оцінку всім об`єктивним обставинам по справі, від яких залежить встановлення дійсного наміру обвинуваченого, зокрема, подіям, що передували злочину, а саме - протиправна поведінка направлена на порушення громадського порядку в гуртожитку, застосування обвинуваченим ножа який ОСОБА_6 мав при собі, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілим непроникаючі колото-різані рани задньої поверхні грудної клітини, тривалість в часі застосування до потерпілих ушкоджень з використанням ножа, та оцінюючи також доводи обвинуваченого про відсутність в нього умислу направленого саме на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілим на ґрунті помсти внаслідок тривалих неприязних відносин, суд враховує, що наявність саме тривалих, як зазначено обвинуваченням, неприязних відносин з потерпілими, не знайшли свого об,єктивного підтвердження під час судового розгляду.

При встановленні направленості умислу обвинуваченого саме на позбавлення життя двох осіб суд враховує і таку обставину по справі, що ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі гуртожитку і маючи при собі ніж, не був обізнаний щодо знаходження вдома потерпілих , оскільки останні вийшли зі своєї кімнати на шум, який виник із за дій обвинуваченого який своєю поведінкою порушував спокій мешканців гуртожитку.

Об,єктивних даних які б свідчили, що ОСОБА_6 мав при собі ножа саме з метою позбавлення життя потерпілих, судом в процесі судового розгляду не встановлено. Показання ОСОБА_6 , що кухонний ніж він поклав в пакет з продуктами і мав при собі для того щоб ним різати ковбасу, коли йшов до товариша, іншими об`єктивними даними не спростовані.

Зі способу та обстановки вчинення ОСОБА_6 злочину не вбачається єдність умислу на позбавлення життя саме двох осіб. Встановлення ознак, які вказують на наявність умислу та мети саме на позбавлення життя двох осіб, є одним з основних елементів кваліфікації злочину за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відсутність таких ознак, підтверджених доказами у кримінальному провадженні, є підставою для кваліфікації діяння як злочину проти здоров`я особи, ознаки якого охоплюють фактичні наслідки вчиненого.

Розмежовуючи замах на умисне вбивство та умисне заподіяння тілесних ушкоджень, потрібно надати оцінку сукупності обставин, які можуть бути передумовою для висновку про спрямування умислу обвинуваченого. Сама лише локалізація тілесного ушкодження та спосіб його нанесення, без урахування інших обставин, не свідчать про наявність умиселу на позбавлення життя. Замах на позбавлення життя особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли обвинувачений усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті людини і бажає їх настання. За відсутності умислу на позбавлення людини життя дії обвинуваченого кваліфікуються за їх фактичними наслідками.

Оцінка зазначених обставин в сукупності - суд вважає свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого саме на умисне протиправне вчинене в процесі хуліганських дій заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, під час яких ним і було застосовано ніж.

З`ясовуючи питання щодо направленості умислу обвинуваченого, суд приймає до уваги також, що ОСОБА_6 за висновком судово-психіатричної експертизи № 235 від 22.06.2020 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії. В період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 виявляв ознаки вищевказаного психічного розладу та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. Не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто в період вчинення противоправних дій, через наявний у нього психічний розлад, був обмежено осудною особою.

Проте, вчинення ОСОБА_6 в стані обмеженої осудності діяння, яке містить всі необхідні ознаки кримінального правопорушення, за наявності його винуватості в скоєному, не звільняє його від кримінальної відповідальності за фактично вчинене кримінальне правопорушення.

Обставини кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування, знайшли своє підтвердження дослідженими під час судового розгляду належними і допустимими доказами, які, за оцінкою суду, не викликають сумніву щодо дійсного наміру обвинуваченого та спрямованість його умислу саме на умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю протиправне заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, вчинене в процесі хуліганських дій, під час яких ним із застосуванням предмета - ножа, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

За таких обставин кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншим людям, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі особи суд, за результатами перевірки їх доказами під час судового розгляду, вважає неправильною, такою , що не відповідає фактичним обставинам подій і дійсного направленості умислу обвинуваченого.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду прокурор, за результатами перевірки обставин пред`явленого обвинувачення наданими суду доказами, не дійшов до переконання щодо зміни висунутого обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд вважає своїм правом вийти, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, оскільки це не погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження і не порушується право на захист обвинуваченого.

За оцінкою встановлених під час судового розгляду фактичних обставин кримінального правопорушення, вчинене ОСОБА_6 містить всі ознаки складу кримінального правопорушення злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а отже його дії належить правильно кваліфікувати за ч.4 ст. 296 КК України а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, спричиненні тілесних ушкоджень потерпілим із застосуванням предмета - ножа, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Зміна судом правової кваліфікації кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 , суд вважає не погіршує становище обвинуваченого, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, не порушує його право на захист, оскільки не потребує встановлення будь яких інших обставин ніж ті, що були встановлені під час досудового розслідування і в повній мірі відповідає фактично скоєному.

Вину ОСОБА_17 у вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч.4 ст.296 КК України, за оцінкою сукупності досліджених під час судового розгляду по кримінальному провадженню належних, допустимих доказів, - суд вважає доведеною.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, до затримання працював двірником на ХМК, раніше, на підставі ст. 89 КК України, не судимий, інвалід 2 групи загальне захворювання, за висновком судово-психіатричної експертизи № 235 від 22.06.2020 року ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 виявляв ознаки вищевказаного психічного розладу та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. Не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_17 судом на підставі ст. 66 КК України, визнається його щире каяття в фактично скоєному, та його стан здоров,я наявність другої групи інвалідності.

Обставиною, що обтяжує покарання на підставі ст. 67 КК України, визнаєтьсявчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп,яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості, суспільної небезпечності та наслідки вчиненого ним злочину.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за висновком судово-психіатричної експертизи страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 виявляв ознаки вищевказаного психічного розладу та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. Не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Встановлена обмежена осудність обвинуваченого ОСОБА_6 , який під час вчинення злочину, через наявний у нього психічний розлад, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними відповідності з положеннями ст. 20 КК України, не звільняє особу від кримінальної відповідальності, проте враховується судом при призначенні покарання.

За таких обставин, з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, справедливим і співмірним вчиненому злочину.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстав застосування ст.75 КК України судом не встановлено і не вбачається, оскільки звільнення його від відбування покарання з випробуванням суперечило б принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним,

Враховуючи призначене судом ОСОБА_6 за даним вироком покарання у виді реального позбавлення волі, раніш обраний запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов потерпілими у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Раніш обраний запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком рахувати з дня його фактичного затримання за ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 27.05.2020 року. Строк тримання ОСОБА_6 під вартою, починаючи з 27.05.2020 року зарахувати в строк відбуття покарання за даним вироком із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Речові докази футболка сірого кольору потерпілої ОСОБА_8 , змиви речовини бурого кольору, зразки крові, ножі в дерев,яній підставці в кількості трьох штук, чоловіча футболка червоного кольору, чоловічі шорти зі слідами речовини бурого кольору передані на зберігання до камери схову речових доказів Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити. Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 виданий органом № 6321 від 16.03.2020 року - передані на зберігання до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути в установленому порядку ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1