У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/9247/21
пр. 1-кс/336/971/2021
3 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

старшого дізнавача сектору дізнання відділ поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3

про арешт майна
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001290 від 11.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить винести ухвалу про арешт майна, а саме накласти арешт на:

- грошові кошти загальною сумою 75 960 гривень, купюрами номіналом: 500 гривень 136 шт., 20 гривень 102 шт., 10 гривень- 2 шт., 50 гривень 2 шт., 1000 гривень 2 шт., ноутбук фірми ASUS в корпусі сріблястого кольору модель Х543U та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки Iphone 6 imei НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки РОСО модель 2102J20SG, блокноти із рукописним текстом, та фрагмент аркушу паперу.

У судовому засіданні старший дізнавач ОСОБА_3 наполягла на власному клопотанні, а представник власників вищеперерахованого майна на подане клопотання заперечив як на необгрунтоване.

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши клопотання та доводи дізнавача наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню на підставі нижче наведеного.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи, у провадженні сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.11.2021 до відділу поліції № 3 ЗРУП, надійшло повідомлення, про те що у «Міжнародному аеропорті Запоріжжя» при перетині кордону гр. ОСОБА_4 , 1995 р.н., пред`явила завідомо підроблений документ, а саме - карту профілактичних щеплень.

11.11.2021 р. у період часу з 16.10 год. до 16.15 год. був проведений огляд місця події, а саме - приміщення кімнати проведення бесід, яке розташоване в «Міжнародному аеропорту Запоріжжя» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4. В ході огляду було виявлено та вилучено: лист форми А 4 з пояснювальним написом «Форма первинної облікової документації №063/а на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому міститься наступна інформація: Форма первинної облікової документації №063/о Затверджено Наказом МОЗ України. Далі міститься інформація про карту профілактичних щеплень на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено, що остання 26.10.2021 року зробила щеплення вакциною Пфайзер. Бланк містить округлу печатку синього кольору на ім`я лікаря ОСОБА_5 м. Київ, а також відтиску округлої печатки Комунальне некомерційне підприємство Київська міська лікарня №9, також бланк містить підпис кульковою ручкою синього кольору навпроти відтиску ОСОБА_5 . Дану форму первинної облікової документації № 063/о у присутності двох понятих було вилучено, упаковано до паперового конверту та опечатано.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_6 яка пояснила, що 11.11.2021 року знаходячись на службі виконуючи наказ охорони державного кордону в прикордонному наряді старшою в зміні. Під час паспортного контролю дві громадянки України на паспортному контролі пред`явили паспорт та довідку форму первинної облікової документації №063/о , під час бесіді данні особи ОСОБА_4 відповіла , що вона вакцинувалась у м. Запоріжжя, та отримувала довідку у м. Запоріжжя, про те вищезазначена довідка видана у м. Києві. Після чого було викликано поліцію, оскільки виникли сумніви у справжності вказаних документів.

Крім того, було опитано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила наступне, що 04.11.2021 року вона разом іх своєю матірью ОСОБА_7 вирішила полетіти на відпочинок до Єгипту. Далі вони вирішили, що для того щоб перетнути кордон України їм необхідно отримани сертифікат про вакцинацію від Ковід 19. Оскільки бажання не у неї ні у її доньки вакцинуватися не було, оскільки вони вже хворіла Ковід 19 вони вирішили придбати підроблені форми первинної облікової документації № 063/о в яких мається інформація про одну дозу вакцинації вакциною Пфайзер, оскільки були впевненні, що такі послугу надаються через актуальність вказаного документу. Надалі вони звернулися до туристичного агентства назву якого вона не пам`ятає ,що розташовано за адресою: м. Запоріжжя неподалік ЗГТ України, планували придбати путівки до Єгипту з питанням виїзду за кордон України без наявності вакцинації. Так оператор вищевказаного агентства повідомила, що в їх агентстві є можливість придбати довідки з інформацією про одну дозу вакцинації , та запевнила, що із довідками буде все гаразд. А також повідомила, що вартість довідки складає 500 гривень за один екземпляр. Далі ми погодилися на пропозицію оператора, наступного дня приїхали до туристичного агентства назву якого вона не пам`ятає, де передала грошові кошти дівчині в розмірі 1000 гривень за дві довідки на її ім`я та та ім`я її матері. 04.11.2021 через Запорізький міжнародний аеропорт ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перетнули кордон України. Маршрут був прямий Запоріжжя- Шарм-Ель-Шейх( Єгипет), в аеропорту коли вони вилітали до Єгипту співробітники Прикордонної служби не запитували наявність сертифікату у ОСОБА_7 чи у ОСОБА_4 , та нікому останні його не пред`являли. 11.11.2021 року приблизно о 13.00 годин вони прилетіли до м. Запоріжжя, надалі при проходженні паспортного контролю, співробітники прикордної служби запитали у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про наявність сертифікату про вакцинацію , після чого ОСОБА_4 завідомо знаючи, що вакцинацію вона не проходила, сертифікат або довідку у медичному закладі не отримувала, надала співробітникам прикордонної служби придбаний через туристичне агентство довідку про вакцинацію. Надалі співробітники прикордонної служби повідомили щоб ми очікували, після чого запропонували пройти до кімнати проведення бесід, де с ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почали проводити бесіду з приводу того, що їх довідки є підробленими.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року було надано дозвіл на обшук нежилого приміщення V першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 - з метою відшукання завідомо підроблених документів, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
В ході проведення санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено наступне:

- зі столу № НОМЕР_2 у приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти загальною сумою 75 960 гривень купюрами номіналом 500, 200, 1000, 20, 50 та 10 гривень, які було упаковано до спец.пакету SUD 3063206 оскільки вищезазначені грошові кошти можуть бути здобуті злочинним шляхом від збуту підроблених документів;

- ноутбук фірми ASUS в корпусі сріблястого кольору модель Х543U та зарядний пристрій до нього які було упаковано до спец.пакету SUD3063209, до якого власниця не надала доступу з метою огляду під час слідчої дії, та який може містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення, а саме файли підроблених документів чи відомості про особу, яка його підробила, збула;

- мобільний телефон марки Iphone 6 imei НОМЕР_1 , який було упаковано до спец.пакету 4335450, до якого власниця не надала доступу з метою огляду під час слідчої дії, та який може містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення, а саме файли підроблених документів чи відомості про особу, яка його підробила, збула;;

- мобільний телефон марки РОСО модель 2102J20SG який було упаковано до спец.пакету SUD 3063207, до якого власниця не надала доступу з метою огляду під час слідчої дії, та який може містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення, а саме файли підроблених документів чи відомості про особу, яка його підробила, збула;

- блокноти із рукописними записами зі столу, які можуть містити в собі інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, фрагмент аркушу паперу в якому міститься інформація щодо збуту підробленого документу або особи, яка його підробила, які було упаковано до спец.пакету SUD 3063208.

Як зазначає дізнавач, при проведенні обшуку із застосуванням відеозйомки ОСОБА_9 (працівником вищевказаної туристичної фірми) були надані усні пояснення про те, що виявлені та вилучені грошові кошти належать саме їй, а не агентству «Максі Тур».

При цьому, слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_10 впізнала при проведенні впізнання саме ОСОБА_9 , як жінку, яка й збула їй підроблений документ.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (ч.ч.1-2 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділ поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 24.11.2021 року перераховане вище майна, на яке дізнавач й просить накласти арешт, визнано речовими доказами.
Вилучений під час обшуку фрагмент аркушу паперу відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, адже містить на собі прізвище ОСОБА_11 , а тому має значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
При ухваленні відповідного рішення суд виходить з того, що всебічне та повне дослідження, та, в першу чергу, відшукання і зняття інформації на вилучених носіях, яку можливо використати під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, потребує спеціальних знань в галузі інформатизації та обчислювальної техніки, а тому зняття такої інформації шляхом копіювання без участі спеціаліста може призвести до повної або часткової втрати інформації.
Тому, з огляду на приписи ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Вказана норма чітко прописує випадки, коли допускається арешт незалежно від приналежності майна тій чи іншій особі.
Отже, матеріали судового провадження свідчать, що накладення арешту на вилучені в ході обшуку ноутбук та мобільні телефони є виправданим і необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання настанню перелічених вище негативних наслідків.
Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора щодо накладення арешту на фрагмент аркушу паперу, комп`ютерну техніку та мобільні телефони, оскільки відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.
Те, що підозру у кримінальному провадженні жодній особі не пред`являли, власники майна невинні у вчиненні будь-яких протиправних дій, не стосується вирішення питання про зв`язок тих чи інших речей (об`єктів матеріального світу) з подією кримінального правопорушення як доказів, адже в розумінні вимог ст. 170 КПК України, що регламентує накладення арешту на майно, такий захід забезпечення кримінального провадження в першу чергу спрямовується на збереження речових доказів, а не на доведення вини тієї чи іншої особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, нормами кримінального процесуального права, не передбачено обов`язкового повідомлення підозри особі перед тим, як накладається арешт на її майно.
Доводи щодо невинуватості особи мають оцінюватися судом при вирішенні питання по суті висунутого обвинувачення у кримінальному провадженні та на даному етапі суд позбавлений можливості давати відповідь на них при вирішення питання про арешт майна у порядку ст. 170 КПК України, що визначає інший предмет доказування, а саме - чи є правові та фактичні підстави для висновків про те, що певне майно має зв`язок з подією кримінального правопорушення, та чи є необхідність в його арешті для забезпечення, зокрема, збереження речових доказів у справі.
Вказівка на те, що накладений арешт порушує право власності та є втручанням в особисте життя власників вилученого майна, враховуючи його обсяг та значення, а також його безпосередній зв`язок з об`єктивною стороною кримінального правопорушення, судом відхиляється, адже даний захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанням у права особи, враховуючи визначальне значення речей для встановлення обставин відповідного правопорушення.
Водночас суд не вбачає необхідності в арешті вилучених грошових коштів, адже жодних доказів того, що саме ці кошти могли бути здобуті у результаті вчинення кримінального правопорушення, суду надано не було, тим більше, що в такому значному розмірі гроші ОСОБА_4 й не передавалися.
Крім того, яке мають значення для кримінального провадження п`ять блокнотів з рукописним текстом, зокрема, яким чиним вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, дізнавачем взагалі у клопотанні не наведено, через що суд не вбачає законних підстав для накладення на вказане майно арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене під час проведення 24.11.2021 року обшуку нежилого приміщення V першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Новицького Якова, будинок 8, майно із забороною, відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на:
- ноутбук фірми «ASUS», в корпусі сріблястого кольору, модель Х543U, та зарядний пристрій до нього;

- мобільний телефон марки «Iphone 6», imei НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «РОСО», модель 2102J20SG;

- фрагмент аркушу паперу.

В іншій частині клопотання відмовити.

Повернути ОСОБА_9 вилучене під час проведення 24.11.2021 року обшуку нежилого приміщення V першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти загальною сумою 75 960 гривень, купюрами номіналом: 500 гривень 136 шт., 20 гривень 102 шт., 10 гривень- 2 шт., 50 гривень 2 шт., 1000 гривень 2 шт.

Повернути ОСОБА_8 вилучене під час проведення 24.11.2021 року обшуку нежилого приміщення V першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- п`ять блокнотів з рукописним текстом.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на вищевказаного дізнавача та відповідного процесуального прокурора, який узгодив клопотання дізнавача, зобов`язавши негайно їх письмово інформувати про результати її виконання заінтересованих осіб (власників вищеперерахованого майна).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначення оголошення повного тексту ухвали 7 грудня 2021 року о 14-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1