Справа № 462/792/22
провадження 1-кс/462/326/22
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2022 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що 12 лютого 2022 року, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, через паркан проникли на територію Державного підприємства «Львівського державного заводу «ЛОРТА», яке входить до складу ДК «Укроборонпром» після чого продовжуючи свій злочинний умисел разом із ОСОБА_5 проникли в приміщення цеху №008, де перебуваючи на третьому поверсі розукомплектували блоки стендового обладнення з метою викрадення радіоелементів. Продовжуючи свій злочинний умисел, близько 16 год. 10 хв., почувши сторонні голоси, та усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності заховався під один із столів у вказаному приміщенні, однак був виявлений працівниками охорони, спільно із працівниками патрульної поліції, а відтак свого злочинного умислу до кінця не довели із причин, що не залежали від їхньої волі. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 заподіяли ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» матеріальну шкоду на загальну суму близько 200 000 гривень.

12.02.2022 року під час проведення особистого обшуку в ОСОБА_5 , якого затримано в порядку ст.208 КПК України, було вилучено: мобільний телефон марки «Huawei» Р40 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 із сім-каткою «Київстар» із номером НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21093 із реєстраційним номером НОМЕР_4 ; пластикову платіжну картку «Приватбанк» НОМЕР_5 ; пачку з під сигарет «Winston» білого кольору із вмістом 101 металевого елементу округлої форми.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 14.02.2022 року вказані вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000153 від 12.02.2022 року.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у інше приміщення, а відтак наявні підстави вважати, що вилучені вказані вище речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою запобігання приховуванню, пошкодженню та знищенню вказаних речей, просить накласти арешт на зазначені у клопотанні речі.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечили.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що вказане клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із вимогами ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

ЄСПЛ у рішенні по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набуло статусу остаточного 02.06.2014 року вказав, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (див. рішення від 7 червня 2007 року у справі «Смірнов проти Росії» (Smirnov v. Russia), заява № 71362/01, п. 57).

Оскільки досудовим слідством встановлено, що вказані вище речі - є предметом кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, їх визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а відтак для уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження вказаних речей, необхідно накласти на них арешт.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000153 від 12.02.2022 року, а саме: мобільний телефон марки «Huawei» Р40 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 із сім-каткою «Київстар» із номером НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21093 із реєстраційним номером НОМЕР_4 ; пластикову платіжну картку «Приватбанк» НОМЕР_5 ; пачку з під сигарет «Winston» білого кольору із вмістом 101 металевого елементу округлої форми.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складаний 17.02.2022 року.

Слідчий суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Помічник судді: ОСОБА_9