Справа №578/1064/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1283/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2021 року, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Краснопільського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, в підготовчому судовому засіданні, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без права внесення застави.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому, більш м`які запобіжні заходи не будуть ефективними і не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні подала клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою без права внесення застави на домашній арешт в нічний час доби.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2021 року, клопотання прокурора було задоволено.

Обрано стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 16 год. 42 хв. 06 грудня 2021 року без права внесення застави.

У задоволенні клопотанні захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 , який на даний час здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 після відмови останнього від захисника за призначенням ОСОБА_8 , звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог, захисник зазначає, що задовольняючи клопотання прокурора, суд в оскаржуваній ухвалі вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, однак, з цим погодитись не можна, оскільки ОСОБА_6 має постійне зареєстроване місце проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, а тому немає жодних підстав вважати, що обвинувачений буде переховуватись від суду.

Крім того, апелянт просить врахувати, що між подією, яка за версією сторони обвинувачення стала причиною смерті потерпілого, та моментом затримання ОСОБА_6 пройшло більше трьох діб, під час яких обвинувачений мав можливість переховуватись від слідства та суду, однак цього не зробив, а продовжував проживати в місці своєї реєстрації.

Таким чином, на думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які, у відповідності до КПК України, є підставою для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і належну процесуальну поведінку останнього може забезпечити запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням або обмеженням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та прокурор повідомлені належним чином, на підтвердження чого від обвинуваченого надійшла розписка про отримання повідомлення, від прокурора та захисника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, судом було враховано, що доводами клопотання прокурора підтверджується обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов вірного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, судом було встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, який існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, ризик вчинення іншого кримінального, передбачений ч. 5 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що у обвинуваченого відсутні постійні джерела доходів, через що він має нестабільне матеріальне становище. Крім того, ті обставини, що у даному кримінальному провадженні свідки не допитані, свідчать про існування ризики незаконного впливу на вказаних осіб, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом, також, були враховані і ті обставини, на які посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі, що ОСОБА_6 раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, однак, наявність зазначених обставин, як і наявність постійного зареєстрованого місця проживання, жодним чином не зменшує встановлені судом ризики.

Враховуючи вищезазначене, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку усім обставинам провадження та дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, яким доведена неможливість обрання стосовно до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Що стосується посилань апелянта на те, що між подією, яка за версією сторони обвинувачення стала причиною смерті потерпілого, та моментом затримання ОСОБА_6 пройшло більше трьох діб, під час яких обвинувачений мав можливість переховуватись від слідства та суду, однак цього не зробив, не свідчать про відсутність ризику переховування від суду на даний час та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 , становить небезпеку для суспільства також наслідки вчиненого злочину смерть людини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зімни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2021 року, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 год. 42 хв. 06 грудня 2021 року, без права внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4