Справа № 136/386/20
Провадження №11-кп/801/247/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 09.12.2021 в судовому провадженні за заявою засудженого ОСОБА_7 про виправлення описок та помилок в ухвалі Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 у справі № 136/386/20 (провадження № 1-р/136/2/20),

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою залишено без розгляду заяву засудженого ОСОБА_7 про виправлення описок та помилок в ухвалі Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 у справі № 136/386/20 (провадження № 1-р/136/2/20).
Приймаючи рішення, слідчий суддя мотивував тим, що вказана ухвала описок та помилок в розумінні КПК не містить та вказав на зловживання заявником своїми процесуальними правами.
ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду від 09.12.2021 та призначити новий розгляд. Вказує на порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки розгляд справи здійснено без участі сторін.
Заслухавши доповідь судді, виступ заявника ОСОБА_7 , який приймав участь в розгляді провадження в режимі відеоконференції, та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання судового рішення в цілому.
Заявник вказує на стилістичні помилки, нібито допущені судом при викладі тексту ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 про роз`яснення рішення у справі № 136/386/20, як то вживання певних термінів, зазначення конкретних слів, які на думку останнього є більш доречними, аніж вжиті судом.
Суддя першої інстанції дійшов висновку про зловживання заявником своїми процесуальними правами.
Як слідує з матеріалів провадження, ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 у справі № 136/386/20 не містить ні описок ні помилок в розумінні КПК України.
З даним висновком погоджується і колегія суддів та вважає рішення судді про залишення без розгляду заяви ОСОБА_7 обґрунтованим та належним чином мотивованим.
Статтею 2 КПК України, якою визначено завдання кримінального провадження, також вимагається і застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» також зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини.
Враховуючи наведені вище норми закону та обставини, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення частини другої статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право суду не розглядати будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута судом.
При цьому Європейський суд з прав людини аналогічно застосовує і положення підпункту «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оголошуючи неприйнятною будь-яку явно необґрунтовану індивідуальну заяву, якщо ця заява є зловживанням правом на її подання.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією судді про зловживанням заявником своїми процесуальними правами. Підстави або обставини, які б зумовлювали необхідність розгляду цієї заяви відсутні.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що апеляційна скарга не містить переконливих доводів незаконності судового рішення, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 09.12.2021 за заявою засудженого ОСОБА_7 про виправлення описок та помилок в ухвалі Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4