Дата документу 15.06.2021
Справа № 501/1814/21
У Х В А Л А
15 червня 2021 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До слідчого судді надійшло Іллічівського міського суду Одеської області вказане клопотання, в якому зазначено наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2021 близько 16:00 годин невстановлені особи, знаходячись на парковці біля прохідної ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито викрали рюкзак з грошовими коштами, ноутбуком та документами, що належать ОСОБА_4 . Сума спричиненого матеріального збитку встановлюється.
В ході досудового розслідування було встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний громадянин Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який документований посвідкою на постійне проживання на території України, та періодично здійснює перетин кордону України з метою в`їзду, або виїзду за її межі.
З метою встановлення об`єктивної істини та усіх обставин даному кримінальному провадженню, орган досудового розслідування надійшов висновку, що доцільним буде проведення заходу по забезпеченню кримінального процесу, а саме тимчасового доступу до документів (відомостей) з метою встановлення точного часу перетину державного кордону України громадянином Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З метою швидкого та якісного проведення досудового розслідування необхідно вилучити документи, які містять відомості з приводу того, коли, яким транспортним засобом та через які пункти пропуску було здійснено перетин державного кордону України (в`їзд та виїзд) громадянином Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу з 01.01.2021 року по червень 2021 року, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Прошу надати копії їх документів та документів на підставі яких в`їхали на територію Україну (білети, тощо).
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Згідно ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок тощо.
В матеріалах клопотання відсутні дані про те, що орган досудового розслідування, звертався до особи, у володінні якої знаходяться зазначені в клопотанні документи, із вимогою про їх витребування.
В матеріалах клопотання наявна копія подібного запиту, але він не містить того переліку документів, про доступ до яких зазначено в клопотанні.
Положення ч.1 ст.86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України, ч.1 ст.160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо:
1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи;
2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму узагальненні від 07 лютого 2014 року, застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.
Клопотання слідчих в окремих випадках ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування, слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з ч.4 ст.132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч.1 ст.223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Документи, до яких прокурор просить надати доступ з можливістю їх вилучення, не є охоронюваною законом таємницею в розумінні положень ст.162 КПК України, а відтак орган досудового розслідування не позбавлений можливості самостійно звернутися до особи, у володінні якої знаходяться зазначені в клопотанні документи з клопотанням про витребування необхідних документів, і лише у випадку відмови в доступі до них, звернутися до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.160 КПК України, що не звільняє її від обов`язку довести обставини, з якими закон пов`язує тимчасовий доступ до речей і документів в порядку збирання доказів.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що доступ до документів, про які йдеться в клопотанні прокурора, може бути здійснено шляхом їх витребування та отримання, як це зазначено в ч.2 ст.93 КПК України, а вирішення даного питання в порядку тимчасового доступу є передчасним, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 110, 131-132, 159-166 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Копію ухвали вручити (надіслати) слідчому.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя