Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/407/22
Провадження № 1-кп/209/145/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. м.Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в м.Кам`янському Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР 14.05.2021 року за №000115 відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, має професійно - технічну освіту, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 208/3503/14 від 15 липня 2014 року, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2014 року і до повноліття дитини.
Однак, ОСОБА_2 , якому було відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду, будучи неодноразово попередженим державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітнього сина.
Так, ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання сина, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, у період часу з 01.03.2021 року до 10 лютого 2022 року включно не працював, а перебуваючи в період з 01.03.2021 до 09.11.2011 на обліку як безробітній в Кам`янському міському центрі зайнятості, та, щомісячно отримуючи грошову допомогу по безробіттю, працівника Кам`янського міського центру зайнятості про те, що він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини до відома не поставив, відповідну заяву до Кам`янського міського центру зайнятості щодо стягнення з його допомоги по безробіттю аліментів не надав, виконавчий лист на виконання не надав та державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про перебування на обліку в якості безробітного в Кам`янському міському центрі зайнятості не повідомив, через що з його допомоги по безробіттю аліменти пе утримувались. Крім цього, отримуючи за період перебування на обліку у Кам`янському міському центрі зайнятості з 01.03.2021 до 09.11.2011 грошову допомогу по безробіттю, аліменти не сплачував та будь-якої допомоги на утримання сина у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні сина не приймав, та станом на 10.02.2022, згідно довідки про заборгованість но аліментам Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 35118,71 гривень.
Таким чином, у період часу з 01 березня 2021 року до 10 лютого 2022 включно, ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склав суму виплат за 11 місяців 9 днів відповідних платежів, а саме у розмірі 35118,71 гривень.
Таким чином, ОСОБА_2 визнаний винним у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

У відповідності до вимог статей 291, 302 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України

ОСОБА_2 , в присутності захисника, а також потерпілій ОСОБА_4 було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності їх згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, вину визнав повністю, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 в силу ст.67 Кримінального кодексу України не встановлені.

До обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 у відповідності до ст.66 Кримінального кодексу України, суд відносить щире каяття .

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.164 КК України, а саме: у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по справі - відсутні.

Керуючись ст. 370, 371, 374, 380, 381 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_2 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 Кримінального кодексу України, зобов`язати засудженого ОСОБА_2 протягом випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1