УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
'07.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0002172 від 05.12.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді ливарника у ТОВ «Консенсус», раніше не судимого, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2021 року близько 01 годин 30 хвилин, під час патрулювання працівниками патрульної поліції за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 125 був зупинений транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Corolla» білого кольору д/н НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, після зупинки було встановлено що за кермом даного автомобіля перебуває ОСОБА_5 під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_5 , останньому було повідомлено про причину зупинки, та запропоновано вийти з автомобіля, так як в останнього були зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, в свою чергу ОСОБА_5 не реагуючи на законні вимоги працівника поліції ОСОБА_7 який перебував в форменому одязі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, несподівано для оточуючих, маючи на меті спричинити тілесні ушкодження, перебуваючи в салоні автомобіля, різко натиснув на важіль газу та почав рух, де в цей час працівник поліції ОСОБА_7 перебував з внутрішньої сторони автомобіля схватившись двома руками за кермо даного автомобіля та перебував в на пів висячому положенні під час руху автомобіля ударився головою об стійку автомобіля, але ОСОБА_5 продовжував рух, та в один із моментів проїхавши приблизно 1 км. ОСОБА_5 різко натиснув на гальма та зупинив транспортний засіб в результаті чого ОСОБА_7 упав на асфальтоване покриття.
ОСОБА_8 своїми діями завдав потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та стійкого цефалгічного синдрому.
Враховуючи викладене, враховуючи наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляд нічного домашнього арешту у період часу з 22:00 год. по 06:00 год., оскільки підозрюваний працює, розкаявся, готовий співпрацювати зі слідством та визнає вину у повному обсязі.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що з підозрою згоден, проживає один, раніше правопорушень не вчиняв. Стосовно клопотання прокурора просив застосувати домашній арешт у нічний час.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
05.12.2021 року в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками:
- умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 05.12.2021 року; протоколом огляду місця полії від 05.12.2021 року; протоколом огляду предмету від 05.12.2021 року; посвідченням водія на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2021 року; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 05.12.2021 року; протоколом допиту потерпілого від 05.12.2021 року; консультаційним висновком спеціаліста від 05.12.2021 року; протоколом допиту свідка від 05.12.2021 року; протоколом допиту свідка від 05.12.2021 року; іншими матеріалами справи в сукупності, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на характер вказаного кримінального правопорушення, який викликає суспільний резонанс, а також те, що підозрюваний не одружений, дітей на утриманні немає, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.
Також на думку слідчого судді, підозрюваний вже вчиняв дії для переховування від правоохоронних органів, оскільки навмисно покинув місце зупинки транспортного засобу, за для уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від свідків, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Враховуючи те, що потерпілий та свідки в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, а також враховуючи позицію сторони захисту з приводу застосування запобіжного заходу, те, що підозрюваний працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0002172 від 05.12.2021 року задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05.02.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:00 годин по 07:00 годин.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 05.02.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в рамках кримінального провадження №0002172 від 05.12.2021;
- не відлучатися з м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1