Провадження № 1-кп/643/982/21
Справа № 643/6340/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000365 від 09.02.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 272-РС від 11.12.2019 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника 2 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону, ВОС145803А.
Згідно вимог ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2, 9, 11, 16, 216-220 Статуту внутрішньої служб Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Проте в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.
ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв, у невстановленому місці, у невстановлений час, з невстановленого джерела, незаконно придбав вибуховий пристрій та зберігав в своєму автомобілі ТМ «Mercedes-Benz CLK320», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Злочинна діяльність ОСОБА_4 , пов`язана з незаконним зберіганням вибухових пристроїв, була припинена 09.02.2021 року в період часу з 11 год. 45 хв. до 14 год. 05 хв. за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 147/8а, де було виявлено автомобіль ТМ «Mercedes-Benz CLK320», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та знаходиться у користуванні ОСОБА_4 на праві довіреності. В ході огляду даного автомобілю в присутності двох понятих слідчим Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області було виявлено та в подальшому вилучено предмет, який зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням «168-81 Т». Також в ході огляду місця події виявлено та в подальшому вилучено предмет, який зовні схожий на запал типу «УЗРГМ» до ручних осколкових гранат, на якому мається маркування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-21/4089-ВТХ від 10.03.2021 року, надані на дослідження предмети є: уніфікованим запалом типу УЗРГМ до ручних гранат та корпусом ручної гранати РГД-5. Уніфікований запал типу УЗРГМ до ручних гранат, наданий на дослідження, є вибуховим пристроєм, який не призначений для ураження живої цілі, і до категорії бойових припасів не належить. Корпус ручної гранати РГД-5, наданий на дослідження, до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) не відноситься, у своїй конструкції містить заряд вибухової речовини. Ручна осколкова граната РГД-5, яка була утворена в результаті поєднання наданих на дослідження корпусу ручної гранати РГД-5 та уніфікованого запалу типу УЗРГМ до ручних гранат відноситься до категорії бойових припасів.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зберіганні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинених ним кримінального правопорушення. Показав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно.
Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

ОСОБА_4 в даний час офіційно не працює, з 02.07.2021 року перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості як безробітний, одружений, раніше не судимий. Сатном на даний час на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. З 14.03.2014 року по 05.06.2015 року перебував під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 прийнятий на військову службу за контрактом з 29.06.2017 року. Станом на час вчинення злочину перебував на військовій службі.
Із службової характеристики, підписаної командиром протитанкового взводу 2 механізованого батальйону лейтенантом ОСОБА_7 та командиром 2 механізованого батальйону майором ОСОБА_8 , виданої старшому солдату ОСОБА_4 , вбачається, що останній за час проходження військової служби зарекомендував себе грамотним, дисциплінованим, працелюбним військовослужбовцем. У обсязі займаній посаді підготовлений добре, користується заслуженою повагою у товаришів по службі, державна таємницю зберігати вміє, веде тверезий спосіб життя, морально стійкий, своєю чесною та порядною поведінкою є прикладом для товаришів.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 07.08.2020 року, визнано вважати вогнепальне кульове наскрізне торако-абдомінальне поранення справа з розтрощенням правої нирки, та наскрізне поранення правої долі печінки, заочеревинну гематому, отримані солдатом ОСОБА_4 під час виконання військової служби, а саме бойового завдання в зоні приведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей. Начальнику медичної служби військової часини НОМЕР_1 по факту поранення солдата ОСОБА_4 скласти довідку про обставити контузії (травми, контузії, каліцтва).
З довідки № 1967 військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 03.09.2020 року про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, виданої старшому солдату ОСОБА_4 , вбачається, що в період з 20.03.2020 року по 11.06.2020 року ОСОБА_4 безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення її здійснення. Дана довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Відповідно до посвідчення УСЗНА Московського району ХМР серії НОМЕР_4 від 05.08.2021 ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.
Таким чином, з досліджених доказів вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, під час виконання бойового завдання та обстрілу противником взводного опорного пункту отримав важке порання, внаслідок якого визнаний інвалідом 3 групи.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Прокурором було зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, а також дані про його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Враховуючи наведене, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого. Крім того, суд вважає за можливе в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, визнати також його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Мотиви призначення покарання

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Сторона захисту погодилась з позицією прокурора.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію учасників судового провадження і вважає за можливе призначити покарання у розмірі мінімальної санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, хоча і є тяжким, але не пов`язаний із насильством та не спричинив тяжкий наслідків, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, особу винного, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, позицію сторони захисту, яка також просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також засади диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2021 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 45400,00 грн., строк тримання під вартою постановлено рахувати з 09.02.2021 року.

Як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.02.2021 року № 423, за обвинуваченого було внесено заставу, що підтверджують квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Мегабанк», у зв`язку з чим 15.02.2021 року обвинуваченого звільнено з-під варти. Вказана обставина підтверджується наданою стороною захисту копією квитанції № 3-32 від 12.02.2021 року, виданої АТ «Мегабанк», на суму 45000 грн.

Враховуючи наведене, суд зараховує в строк покарання строк тримання обвинуваченого під вартою з 09.02.2021 року по 15.02.2021 року.

Цивільні позови пред`явлені не були.
Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 17366,84 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України..
Арешти, накладені на майно згідно ухвали слідчого судді, судом скасовується.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 09.02.2021 року по 15.02.2021 року.

Після набрання вироком законної сили суму застави в розмірі 45400,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень) повернути заставодавцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в загальному розмірі 17366,84 грн. (сімнадцять тисяч триста шістдесят шість гривень вісімдесят чотири копійки).

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2021 року на наступне майно, вилучене в ході огляду місця події, проведеного 09.02.2021 року у період часу з 11:45 год. до 14:05 год. за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, буд. 147/8-А в автомобілі ТМ «Mercedes-Benz CLK320», державний номерний знак НОМЕР_2 : предмет, зовні схожий на корпус гранати РГД-5; запал типу УЗРГМ до ручних осколочних гранат; мобільний телефон ТМ «HUAWEY», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України.

Речові докази, а саме мобільний телефон ТМ «HUAWEY», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 вважати повернутим законному володільцю.

Речові докази, а саме предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5, запал типу УЗРГМ до ручних осколочних гранат - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1