Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001496 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Луцьк) ТУ ДБР, розташованого в м. Львові ОСОБА_9 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 та ч.3 ст.382 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2021 року в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 відмовлено. Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці до 12 грудня 2021 року включно. Покладено на підозрюваного зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала слідчого судді була постановлена без правильної оцінки обставин з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу відповідно до ст..ст. 177-178 КПК України. Вказує, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки та бездоганну репутацію, а також те, що підозра є не вмотивованою, а ризики не обгрунтованими. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, відповідно до вимог ч.3 ст.194 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пояснення слідчого, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Разом з тим, якщо при розгляді клопотання прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею дотримано вказані вимоги закону. Зокрема встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких.
Крім того з матеріалів провадження вбачається що існує ризик, передбачений у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 , може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні так як особисто знайомий із свідками та перебуває з ними в дружніх відносинах, а тому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.
Обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатньою гарантією для забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному провадженні.
При цьому, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні знаходяться троє малолітніх дітей і батьки похилого віку, один з яких є інвалідом, позитивну характеристику, у зв`язку з чим колегія суддів приходить висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки за об`єктивним переконанням апеляційного суду, саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуванню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, а відтак вважає за належне змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло у визначений період доби, а саме: з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, до 12 грудня 2021 року включно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 в частині заборони цілодобово залишати місце його проживання скасувати та постановити нову ухвалу.
Заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, до 12 грудня 2021 року включно.
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: