ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1262/21 Справа № 199/7980/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2021 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000065 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2021 року було залишено без розгляду скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000065 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що статтею 306 КПК України передбачена обов`язкова участь особи, яка подала скаргу.
Скарга призначалась до розгляду на 29.06.2020 року та на 01.07.2020 року, проте заявник до судового засідання не з`явилась. Про дату та час розгляду скарги повідомлена належним чином, будь-яких заяв від заявника про розгляд скарги у її відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило.
Тому слідчий суддя зробив висновок, що заявник втратила інтерес до розгляду скарги, і вважав за необхідне скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000065 залишити без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2021 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постановлення слідчим суддею ухвали про залишення скарги без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законом, тому, на думку скаржниці, вказана ухвала підлягає оскарженню.
Апелянт зазначила, що вона не була повідомлена належним чином про призначення судового розгляду на 29.06.2021 року та на 01.07.2021 року.
Апелянт також зазначила, що 18.06.2021 року вона була присутня в судовому засіданні, проте воно було відкладено у зв`язку із неявкою дізнавача, а з 29.06.2021 року до 13.07.2021 року вона перебувала за межами України на лікуванні, що підтверджується відміткою на закордонному паспорті, тому вона і не могла бути повідомлена належним чином про судовий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_5 , вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_5 про те, що вона не була належним чином повідомлена про призначення судового розгляду на 29.06.2021 року та на 01.07.2021 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи є довідки про доставку SMS-повідомлень про виклики ОСОБА_5 до суду на 29.06.2021 року та на 01.07.2021 року, які були надіслані на вказаний у скарзі номер мобільного телефону.

Що стосується доводів ОСОБА_5 стосовно того, що постановлення слідчим суддею ухвали про залишення скарги без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законом, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року (справа №9901/365/19) імперативні вимоги частини третьої статті 306 КПК України, передбачають обов`язку участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб). Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Відкладення розгляду скарги призведе до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК порядку. Адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Неоднаковою є і судова практика застосування наведених положень КПК України, в тому числі не сформовано єдиних підходів із цього питання судами вищого рівня.

В узагальненні Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12 січня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) висловився про доцільність залишення скарги без розгляду в разі неприбуття в судове засідання скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд. Мотивуючи таку позицію, ВССУ звернув увагу на те, що залишення скарги без розгляду не позбавляє скаржника права повторно звернутися з такою скаргою в суд (пункт 7 узагальнення).

Водночас у постанові пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року №4 Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК України містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК України ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду, не спростовують висновків слідчого судді.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами чинного кримінального процесуального закону залишив скаргу ОСОБА_5 без розгляду, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2021 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000065 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2021 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000065 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3