Справа № 466/6968/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/806/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
представника ЛВК №30 ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено за безпідставністю.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що ОСОБА_6 засуджений вироком від 30.10.2014 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України до 11 років 11 днів позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 20 червня 2013 року.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року засудженого ОСОБА_6 етаповано в установу виконання покарань №12 м.Івано-Франківська для розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30.10.2014 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30.10.2014 року залишено без задоволення.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.01.2020 року ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року залишено без змін.
Відтак, підстави для зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.10.2019 року по 08.08.2020 року відсутні, оскільки у вказаний період відносно засудженого запобіжного заходу не обиралося, а лише було етаповано для розгляду його заяви.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2021 року скасувати та призначити новий розгляд його клопотання. У своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд прийняв незаконне та несправедливе рішення, порушив всі його права. Просить суд дослідити його особову справу, оскільки вважає, що судом першої інстанції допущені помилки при прийнятті рішення.
Заслухавши доповідача, доводи засудженого на підтримання поданої ним апеляційної скарги, а також доводи прокурора та представника установи виконання покарань на заперечення апеляційної скарги та підтримання висновків оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 неодноразово судимий, відбуває покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30).
Так, вироком від 30.10.2014 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України до 11 років 11 днів позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 20 червня 2013 року.
Ухвалою від 19.02.2015 року Апеляційного суду Івано-Франківської області вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.10.2014 року залишено без змін.
Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.10.2015 року ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.02.2015 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою від 05.07.2016 року Апеляційного суду Івано-Франківської області на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 20.06.2013 до 19.02.2015 включно та з 25.11.2015 до 05.07.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.09.2018 року керуючись ч.5 ст.72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 20.02.2015 до 06.03.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
За змістом ч.5 ст.72 КК України, яка діяла на момент розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р. №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» строк попереднього ув`язнення зараховувався до строку покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року засудженого ОСОБА_6 етаповано в установу виконання покарань №12 м. Івано-Франківська для розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30.10.2014 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30.10.2014 року залишено без задоволення.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.01.2020 року ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року залишено без змін.
Тобто, під час ухвалення усіх вироків щодо ОСОБА_6 , на підставі положень ст. 72 КК України (у відповідній редакції) вирішувалося питання про зарахування попереднього ув`язнення в межах кожного кримінального провадження у строк покарання, призначений судом.
Правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення врегульовано положеннями ст. 72 КК України, до якої неодноразово вносились зміни.
Відповідно до правового висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17 попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття. Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України; зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).
Відповідно до ст. 1 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Проте у ст. 72 КК України йдеться не про застосування попереднього ув`язнення як кримінального процесуального заходу, а про зарахування його строку у строк покарання. Таким чином, у зазначеній нормі КК України йдеться про визначення кінцевої тривалості покарання, яке особа повинна відбувати.
Таким чином в період з 30.10.2019 року по 08.08.2020 року ОСОБА_6 залишався в слідчому ізоляторі не для проведення слідчих дій, а в зв`язку з переглядом саме по його заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30.10.2014 року.
При цьому вирок за нововиявленими обставинами скасовано не було, запобіжний захід ОСОБА_6 вдруге не обирався, ОСОБА_6 утримувався в слідчому ізоляторі оскільки бажав безпосередньо приймати участь в судовому засіданні.
Таким чином, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_6 часу його перебування в установі попереднього ув`язнення під час відбування покарання з 30.10.2019 до 08.08.2020, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду (постанова від 29.08.2018 № 13-31кс18).
У цьому зв`язку, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого про перерахування строку попереднього ув`язнення є вірним, доводи апеляційної скарги його не спростовують.
Оскільки в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, така, на переконання колегії суддів, є законною, оскільки постановлена компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відтак, ухвала підлягає залишенню в силі, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4