Справа № 347/1340/21
Провадження № 1-кп/347/234/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження №0000049 від 01 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні одну малолітню дитину, депутатом не являється, раніше не судимого,

- обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Кримінальне правопорушення (проступок) вчинено за наступних обставин:

згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року (справа №347/488/20), ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року (справа №347/488/20) набрало законної сили 13 серпня 2020 року та 22.09.2020 року Косівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №63105556.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень, визначених ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України - при вирішенні будь-яких питань щодо дітей необхідно виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст.51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі України (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 Сімейного кодексу України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений також в ст.180 Сімейного Кодексу України.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про необхідність сплати, згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року, яке набрало законної сили 13 серпня 2020 року та 22 вересня 2020 року Косівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження, аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення нею повноліття - від сплати аліментів злісно ухиляється у визначеному судовим рішенням порядку, грошові кошти на утримання дитини не виплачує, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає 20 210 грн .(двадцять тисяч двісті десять гривень).

Тобто, ОСОБА_4 злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дитини (аліментів) вчинив дії, спрямовані на невиконання рішення суду які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 грубо порушує обов`язки, покладені на нього судовим рішенням та визначені нормами Конституції України і Сімейного Кодексу України, та посягає на нормальний розвиток і здоров`я дитини.

ОСОБА_4 з 22.09.2020 року, тобто з часу відкриття виконавчого провадження та його ознайомлення, будучи зобов`язаним сплачувати грошові кошти, від сплати аліментів злісно ухиляється. У визначеному судовим рішенням порядку грошові кошти на утримання дитини умисно не виплачує. Заходів щодо працевлаштування з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів не вживав, на попередження державного виконавця про необхідність сплачувати аліменти не реагував, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

В результаті чого, через злісне ухилення ОСОБА_4 від сплати, встановлених рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2020 року (справа №347/488/20), яке набрало законної сили 13 серпня 2020 року та 22 вересня 2020 року Косівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 63105556, коштів на утримання дитини (аліментів) за період з 06 березня 2020 року - заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_2 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 01 червня 2021 року становить 20 210 грн .

Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що через важке матеріальне становище у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина. На даний час він ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових сезонних підробітків. По мірі можливості надає ОСОБА_7 допомогу в утриманні їх дитини. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпіла, ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що заборгованість ОСОБА_4 по несплаті аліментів на утримання їх малолітнього сина склала 20 210 грн. Не заперечує, що обвинувачений час від часу надає їй допомогу на утримання дитини однак така допомога є мізерною та недостатньою. Суворого покарання для обвинуваченого не бажає.

Крім визнання вини самим обвинуваченим його винність доводиться дослідженими та перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами, матеріалами справи, а саме:

інформацією Косівського РВ ДВС від 17.06.2021 року за № 177783 (а.с.30) про те, що заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини станом на 01.06.2021 року склала 22 210 грн.

копією рішення Косівського районного суду від 14.07.2020 року в справі № 347/488/20 ( а.с. 32-33) яким вирішено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

копією рішення Косівського районного суду від 04.11.2019 року ( а.с.34) яким вирішено шлюб зареєстрований між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 26.10.2018 року у виконавчому комітеті Тюдівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 - розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу відновити позивачці її дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 ».

Інформаціями за № 172 від 04.06.2021 року директора КНП «Яблунівська районна лікарня» (а.с.36) , за № 150 від 07.06.2021 року директора КНП «Кутська міська лікарня» (а.с.38) а також за № 419/01-05/11 від 24.06.2021 року директора КНП «Косівська ЦРЛ» (а.с.40), якими стверджено, що з 01.01.2019 року по даний час ОСОБА_4 по медичну допомогу до вказаних лікувальних закладів не звертався.

інформацією від 15.06.2021 року Головного управління Пенсійного Фонду України (а.с.42) якою стверджено, що ОСОБА_4 на обліку у Головному Управлінні ПФУ в Івано-Франківській області не перебуває і пенсію не отримує.

інформацією за № 906/08-50/10 від 04.06.2021 року Управління соціального захисту населення Косівської РДА (а.с.45) якою стверджено, що ОСОБА_4 в управлінні соціального захисту населення станом на 04.06.2021 року як одержувач державних соціальних допомог та пільг на обліку не перебуває.

інформацією від 06.07.2021 року Головного управління ДПС в Івано-Франківській області ( а.с.49) стверджено, що ОСОБА_4 на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області у статусі фізичної особи підприємця не перебуває.

постановою від 17.06.2021 року (а.с.27-28) про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу - копії матеріалів виконавчого провадження №АСВП: 63105556 в якому являється боржником ОСОБА_4 .

Такі докази у кримінальному провадженні, суд вважає є належними, достовірними та допустимими, які підтверджують існування обставин, щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального проступку.

Таким чином суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого діяння і його умисні дії, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що передбачено ч.1 ст.164 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини справи й особу обвинуваченого.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння рокриттю кримінального правопорушення, а також, що обвинувачений проживає у важких матеріальних умовах, що стверджується актом обстеження від 02.06.2021 року Кутської селищної ради а.с.68, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, на обліку у психоневрологічному та наркологічному кабінетах, згідно довідок Косівської районної поліклініки №199, 202 від 09.06.2021р. (а.с.а.с. 64, 65 ) не знаходиться. Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Кутської селищної ради від 02.06.2021р. (а.с.66) ОСОБА_4 за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, скарги на нього до виконкому сільської ради не поступали.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України. обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд при визначенні міри покарання також враховує і думку потерпілої, яка не бажає для обвинуваченого в справі суворого покарання.

А тому покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст. 164 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Витрати пов`язані із залученням експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.ст. 349, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання -у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Речові докази: копії матеріалів виконавчого провадження №АСВП: 63105556, які приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався. Судові витрати в справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя: ОСОБА_1