КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців.
На вказаний вирок суду були подані апеляційні скарги прокурором у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 .
Вироком Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року вирок Київського апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Цим рішенням суду обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят діб.
25 січня 2022 року прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що з огляду на ті обставини, що судом першої інстанції ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, йому призначено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, обвинувачений є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, апеляційним судом не розглянуто апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого, останній може переховуватись від суду (з огляду на тяжкість покарання, яке він повинен відбувати у разі залишення вироку суду першої інстанції без змін) потенційно може продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому є підстави для продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки будь який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора потерпілого та представника потерпілого, які підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.
Рішення Верховного Суду про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано наявністю конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості висунутого обвинувачення, а також з метою забезпечення судового розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят діб.
Вирішуючи питання про наступне продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, у відповідності до вище наведених норм закону, суд враховує, що встановлені при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики продовжують існувати.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, поєднане з застосуванням насилля та характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпеки, за яке йому призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі, а в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення обвинуваченому більш суворого покарання.
Також, ОСОБА_7 є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, має не погашену і не зняту в законному порядку судимість, не працює, без сталих соціальних зв`язків, не має на утриманні будь-яких осіб.
Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не розглянуто апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, яке він повинен відбувати у разі залишення вироку суду першої інстанції без змін чи постановлення нового вироку за апеляційною скаргою прокурора, потенційно може продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суддя апеляційного суду вважає, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати і відомостей з приводу того, що ці ризики зменшилися, матеріали провадження не містять.

Таким чином, строк тримання ОСОБА_7 під вартою підлягає продовженню, оскільки інший запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.
Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Виходячи з наведеного, ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до розгляду апеляційним судом апеляційних скарг прокурора і обвинуваченого, але не більше, ніж на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 331 КПК України

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , який вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, строк тримання під вартою на шістдесят діб.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1