справа № 991/5233/21
провадження №11-сс/991/507/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з Івано-Франківською установою виконання покарань №12),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 серпня 2021 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Четвертого СВ ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_6 від 22 червня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002368 від 24 липня 2017 року, повернуто заявникові.

Висновки слідчого судді щодо наявності підстави, передбаченої п.2 ч.2 ст.304 КПК для повернення скарги мотивовані тим, що подана ОСОБА_5 скарга станом на момент розгляду є непідсудною Вищому антикорупційному суду та має розглядатися слідчим суддею відповідного суду, до підсудності якого (юрисдикції якого) належить орган, що склав або прийняв оскаржуваний документ, з урахуванням того, що початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002368 року відраховується з 24 липня 2017 року, тобто до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», проте не здійснювалось та не здійснюється Національним антикорупційним бюро України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді про повернення йому скарги, ОСОБА_5 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, за якою просить суд, зокрема, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого СВ ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_6 від 22 червня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002368 від 24 липня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 висловлює незгоду з рішенням слідчого судді щодо нерозгляду його скарги з мотивів її непідсудності.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив, проте суд згідно з положеннями ч.4 ст.405 КПК вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора.

Мотиви суду.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Положеннями частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Вимогами ст.304 КПК передбачено, що слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді, за положеннями п.2 ч.2 ст.304 КПК скарга на передбачене ч.1 ст.303 цього Кодексу рішення слідчого повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК).

За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

До того ж, 22 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18 вересня 2019 року № 100-IX (опублікований 21 вересня 2019 року у газеті «Голос України» від 21 вересня 2019 року № 180), яким внесені зміни до пункту 20-2 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України і підпункту «Х» підпункту 3 пункту 2 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищий антикорупційний суд».

Пунктом 20-2 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону № 100-IX від 18 вересня 2019) визначено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР): 1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду"; 2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України (далі НАБУ) та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши надані матеріали, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі від 02 серпня 2021 року щодо непідсудності скарги ОСОБА_5 . Вищому антикорупційному суду.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002368 здійснюється з 24 липня 2017 року, тобто розпочате до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (до 22 вересня 2019 року). При цьому, з урахуванням суб`єкта, що прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, останнє не здійснювалось Національним антикорупційним бюро України.

За таких обставин, з урахуванням положень пункту 20-2 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону № 100-IX від 18 вересня 2019) та відсутності жодної з умов, передбачених ст.33-1, п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК, скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_6 від 22 червня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002368 від 24 липня 2017 року не відповідає процесуальним вимогам щодо її підсудності Вищому антикорупційному суду, а тому не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, про що правомірно зазначено та належним чином обґрунтовано слідчим суддею в оскаржуваному рішенні.

За наслідками апеляційного розгляду суд приходить до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги дотримані всі відповідні вимоги законодавства, та прийняте законне та обґрунтоване рішення, із з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для вирішення питання щодо прийнятності скарги.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

На підставі викладеного, оскільки доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують, істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, ухвала слідчого судді від 02 серпня 2021 року є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_5 - без задоволення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 серпня 2021 року про повернення скарги залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3