Справа № 385/1296/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайвороні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 12.08.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чемерпіль Гайворонського району Кіровоградської області, громадянки України, неодруженої, непрацевлаштованої, з середньо спеціальною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст. 89 КК України несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 на весні 2021 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено) в с. Чемерпіль Голованівського району Кіровоградської області, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на території подвір`я домоволодіння виявила сходи рослин коноплі. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне вирощування вищезазначених рослин до їх повного дозрівання.
Діючи з прямим умислом, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу на вирощування рослин коноплі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наркотичний вміст в даних рослинах та маючи умисел на їх незаконне вирощування, з метою доведення їх до стадії достигання та в подальшому вживання достиглих рослин у власних цілях залишила дозрівати 51 (п`ятдесят одну) рослину коноплі, кожна з яких мала самостійний корінь, на території подвір`я домоволодіння до повного дозрівання.
Однак злочинна діяльність ОСОБА_3 була припинена 17.08.2021 у період часу з 10.32 год. по 11.45 год. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої на території домоволодіння було виявлено та вилучено 51 (п`ятдесят одну) рослину коноплі, які згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/112-21/6738-НЗПРАП від 20.08.2021 є рослинами роду конопля, які містять психотропну речовину тетрагідроканнабінол.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно вирощувала рослини роду конопля, які згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, підлягають спеціальному контролю та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 4 від 05.05.2011 віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, за винятком виробництва та (або) виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 310 КК України не визнала. Ствердила, що частина рослин коноплі, які були виявлені під час обшуку, росли на земельній ділянці, яка їй не належить. Зазначила, що на досудовому розслідуванні та під час розгляду справи в суді не знайшло свого підтвердження той факт, що вона висіяла, висадила чи обробляла рослини коноплі, а останні виросли самостійно. Крім того, наголосила, що нею вживалися заходи щодо знищення даних рослин коноплі, зокрема шляхом їх окроплення.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах наголосив на недоведеність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, вказавши, що в діях обвинуваченої відсутня об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення, оскільки нею не вчинялися дії щодо посіву, вирощування та просапування рослин коноплі, а такі виросли на земельній ділянці самовільно. Наголосив, що частина виявлених під час обшуку рослин коноплі були вилучені на земельній ділянці, яка обвинуваченій не належить. Вказав на недопустимість доказів у справі, а саме: протоколу обшуку від 17.08.2021 року, додатків до даного протоколу (трьох мішків з рослинами коноплі, диску з відеозаписом слідчої дії), висновку експерта від 20.08.2021 року.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.2 ст. 310 КК України, її винуватість у такому стверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Даними витягу з ЄРДР про внесення відомостей за № 0000189 від 12.08.2021 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 310 КК України (а.с. 58).

Даними протоколу обшуку від 17.08.2021 року та оглянутого в судовому засіданні відеозапису слідчої дії, відповідно до яких об`єктом обшуку є земельна ділянка на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , під час якого було виявлено та вилучено в загальній кількості 51 рослину коноплі, кожна з яких є з окремою кореневою системою, з них: 25 рослин виявлено та вилучено безпосередньо біля самого житлового будинку, 2 рослини на території присадибної земельної ділянки на грядці поміж рослин кукурудзи, 24 рослини біля будівлі господарського призначення. Дані рослини ростуть хаотично на території подвір`я житлового будинку, а дві з них між просапаними рядками кукурудзи. Висота даних рослин складає приблизно від 50 см до 2 м. Після цього дані рослини було вирвано та пораховано. Загальна кількість рослин склала 51 стебло. Після цього дані рослини в кількості 51 штуки було поміщено до трьох поліпропіленових мішків, кінці яких було прошито нитками до самого краю отвору та скріплено биркою із підписами понятих та слідчого (а.с. 64-67).
Згідно висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС України від 20.08.2021 року № СЕ-19/112-21/6738-НЗПРАП надані на дослідження рослини, що містяться в трьох полімерних пакуваннях (кущі рослин з корінням, стеблом, листям та верхівками) є рослинами роду конопля, надані на дослідження рослини містять психотропну речовину тетрагідроканабінол (а.с. 72-78).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що є сусідкою обвинуваченої ОСОБА_3 , їй належить житловий будинок та присадибна земельна ділянка біля нього за адресою: АДРЕСА_1 , яка безпосередньо межує із земельною ділянкою, належною ОСОБА_3 . В даному житловому будинку ніхто не проживає, вона забезпечує догляд за даною земельною ділянкою, зокрема обкошування подвір`я, що нею і було здійснено один раз у 2021 році. Зазначила, що їй відомо про обставини виявлення у серпні місяці 2021 року на території земельної ділянки, належної ОСОБА_3 , рослин коноплі. Ствердила, що на межі між її земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_3 остання зберігає належне їй просо, тобто користується даною земельною ділянкою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що є сусідкою обвинуваченої ОСОБА_3 , її матері ОСОБА_6 належить житловий будинок та присадибна земельна ділянка біля нього за адресою: АДРЕСА_1 , яка безпосередньо межує із земельною ділянкою, належною ОСОБА_3 . В даному житловому будинку ніхто не проживає, вони здійснюють догляд за даною земельною ділянкою, зокрема обкошують подвір`я. У 2021 році таке обкошування було здійснено один раз. Зазначила, що їй відомо про обставини виявлення у серпні місяці 2021 року на території земельної ділянки, належної ОСОБА_3 , рослин коноплі. Ствердила, що на межі між земельною ділянкою, належної її матері, та земельною ділянкою ОСОБА_3 остання зберігає належне їй просо, тобто користується даною земельною ділянкою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що дійсно 17.08.2021 року він був присутній в якості понятого під час обшуку на території земельної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ; разом з ним під час обшуку перебувала в якості понятого ОСОБА_9 , спеціаліст-агроном ОСОБА_10 , обвинувачена ОСОБА_3 а також слідчий та спеціаліст. Ствердив, що на земельній ділянці, якою користується ОСОБА_3 , та яка була об`єктом обшуку, дійсно в хаотичному порядку росли рослини коноплі ростом приблизно від 60 см. до 1 м. 80 см., частина з яких росла на території, яка прилягала безпосередньо до житлового будинку, інші - на території присадибної земельної ділянки та решта - біля будівлі господарського призначення. Працівниками поліції було вирвано рослини коноплі в кількості приблизно 51 штуки, вилучено їх та упаковано до трьох мішків, які були прошиті слідчим, а на кінці нитки наклеєні бірки, які дійсно засвідчені його підписом та підписом іншого понятого ОСОБА_9 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що за освітою є агрономом, 17 серпня 2021 року був запрошений в якості спеціаліста-агронома під час обшуку на території земельної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_3 . Ствердив, що під час обшуку було виявлено рослини коноплі ростом від 1 м. до 1 м. 60 см., які росли на подвір`ї хаотично. Зазначив, що дані рослини коноплі могли бути висіяні або людиною, або висіялися самовільно, росли частково у прополеній частині земельної ділянки, тобто були оброблені, а частина - поміж бур`янами. Ствердив, що, ураховуючи зріст рослин коноплі, їхній зовнішній вигляд, дані рослини коноплі не піддавалися будь-якому винищенню ані механічним способом (шляхом викопування разом із кореневою системою), ані хімічним способом (окроплення хімічними засобами). Зазначив, що дані рослини коноплі було вилучено на місці слідчим разом із кореневою системою та упаковано до трьох білих мішків, які в подальшому слідчим було прошито ниткою та на кінці такої наклеєно бірки, засвідчені підписами понятих та слідчого.

Речовими доказами рослини коноплі в кількості 51 штука, які поміщено в три поліпропіленові мішки, прошиті нитками та на яких містяться бірки з підписами понятих та слідчого, які безпосередньо оглянуто в судовому засіданні.

Що стосується доводів захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку в домоволодінні обвинуваченої ОСОБА_3 від 17.08.2021 року, як такого, що проведений з грубим порушенням права підозрюваної особи на захист, то такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Обшук було проведене 17.08.2021 року слідчим на території домоволодіння, належного ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2021 року, у присутності учасників даної слідчої дії: ОСОБА_3 , двох понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спеціаліста-агронома ОСОБА_10 та спеціаліста-криміналіста ОСОБА_11 , будь-яких зауважень на протокол обшуку від учасників даної слідчої дії не надійшло, що стверджується їхніми ж підписами у протоколі обшуку.
Доводи захисника в частині визнання даного доказу недопустимим з огляду на те, що слідчим не було роз`яснено підозрюваній ОСОБА_3 її прав та зокрема права на захист є неспроможними. На момент проведення даної слідчої дії ОСОБА_3 не була визнана підозрюваною у даному кримінальному провадження, згідно даних кримінального провадження підозру обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, було оголошено 31.08.2021 року (а.с. 79-82), тобто після проведення даної слідчої дії. Між тим, з відеозапису слідчої дії, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, що слідчим оголошено про початок проведення слідчої дії на підставі ухвали слідчого судді, оголошено учасників даної слідчої дії, було роз`яснено їхні правата обов`язки, передбачені КПК України, разом з тим слід врахувати, що під час цього ОСОБА_3 неодноразово уникала даної процесуальної дії, тим самим створюючи перешкоди слідчому у належному проведенні даної слідчої дії.
З огляду на викладене, суд приймає до уваги та визнає допустимим доказом протокол обшуку від 17.08.2021 року.
Що стосується доводів захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 в частині недопустимості речових доказів, оскільки, на його думку, з оглянутого відеозапису обшуку, відтвореного в судовому засіданні, не вбачається, чи такі докази упаковувалися у присутності понятих, належно не засвідчені учасниками слідчої дії, з огляду на те, що такі підпис не ставили безпосередньо на бірці речових доказів, така не містить підпису обвинуваченої, що ставить під сумнів, які об`єкти були передані експерту для експертного дослідження, то такі суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне.
Так, судом було забезпечено сторонам кримінального провадження можливість заявити клопотання про особистий огляд речових доказів - мішків, в яких містяться 51 рослина коноплі, з метою безпосереднього дослідження під час судового розгляду та такі докази були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду.
Крім того, як убачається з протоколу обшуку та відеозапису, відтвореного в судовому засіданні, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , 17.08.2021 року було вилучено 51 рослину коноплі, після чого їх було поміщено до трьох поліпропіленових мішків, зв`язаних ниткою, кінці якої скріплено биркою із підписами понятих, слідчого та із відтиском печатки «Для пакетів». У такому ж вигляді їх надано експерту для дослідження, що підтверджено даними Постанови про призначення судової експертизи від 18.08.2021 року (а.с. 68-70) та описом об`єкта дослідження, вказаним у висновку експерта від 20.08.2021 року, та ілюстративними таблицями до нього щодо їх упакування (а.с. 72-78). Крім того поняті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили під час їх допиту в суді проставлення ними підписів на відповідній бирці.
Отже, суд вжив всіх можливих і необхідних заходів для забезпечення дотримання принципу безпосередності дослідження доказів, як це визначено статтями 23, 357 КПК.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що особливе процесуальне значення для доведення чи спростування певних обставин кримінального провадження має суворе дотримання вимог закону відповідними суб`єктами щодо порядку вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальному провадженні на початкових стадіях їх здобуття (вилучення, опис, упакування, опечатування та інші) і до моменту їх передання для дослідження експертній установі з метою отримання відповідного висновку. Таких порушень судом не встановлено.
Між тим, суд враховує, що обвинувачена не заперечувала того факту, що в результаті вказаної слідчої дії 51 рослина, яку було вилучені на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , була коноплею, а лише доводила свою повну непричетність до їх вирощування. Таким чином, наведений вище аргумент про недопустимість даних речових доказів, а відповідно і визнання висновку експерта від 20.08.2021 року недопустимим, як похідного доказу, суд відхиляє.
Що стосується доводів обвинуваченої та її захисника про відсутність у діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, оскільки судом не встановлено факт посіву, вирощування та просапування обвинуваченою даних рослин коноплі та нею здійснювалися заходи щодо оприскування таких, то такі не заслуговують на увагу.
Суд надаючи оцінку таким доводам, дослідив зміст протоколу обшуку та відеозапису такого, з якого вбачається, що рослини коноплі росли хаотично, частина з яких на території подвір`я, а частина - між просапаними рядками кукурудзи на території присадибної земельної ділянки, інших рослин крім кукурудзи виявлено не було, що свідчить про те, що рослини коноплі не висаджувались з дотриманням технічних вимог щодо висаджування рядками, проте не були знищені під час обкошування території подвір`я та між рядками в ході просапування кукурудзи, та дійшов висновку що рослини конопель не висаджувалися, проте їх не було знищено під час обкошування території подвір`я та між рядками в ході просапування кукурудзи, а їх розмір (від 50 см до 2 м) свідчить про умисне збереження рослин коноплі, що також не заперечувалося обвинуваченою в судовому засіданні, яка ствердила, що частину рослин коноплі вона спеціально не знищувала. Крім того, свідок ОСОБА_10 , який 17 серпня 2021 року був запрошений в якості спеціаліста-агронома під час обшуку на території земельної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_3 , суду показав, що виявлені рослини коноплі, ураховуючи їхній зріст (від 60 см. до 1 м. 60 см.) та зовнішній вигляд, не піддавалися жодному механічному чи хімічному знищенню.

Тому суд вважає доведеною під час судового розгляду об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, оскільки для доведення вирощування конопель не є важливим, були посаджені ці рослини ОСОБА_3 чи кимось іншим або ж вони є дикорослими, а тому зазначені доводи обвинуваченої та її захисника в цій частині також є безпідставними.
До такого висновку, зокрема дійшов і Верховний Суд у постанові від 13.11.2019 року у справі № 141/1201/16-к (Провадження № 51-3757км19).
Разом з тим, суд звертає увагу і на непослідовність показань обвинуваченої, яка неодноразово змінювала їх в суді в тій частині, що на початку судового розгляду вона стверджувала, що знищувала рослини коноплі хімічними засобами, а вже в подальшому змінила свої показання, зазначивши, що вона не була обізнана про те, що дані рослини відносяться до рослин коноплі.
Щодо доводів обвинуваченої та її захисника про те, що вона не користується частиною земельної ділянки, яка знаходиться на межі між її земельною ділянкою та ділянкою її сусідки ОСОБА_6 , то суд вважає за необхідне зазначити, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при відтворенні відеозапису проведення обшуку в судовому засіданні підтвердили та вказали, що саме ОСОБА_3 користується даною частиною земельної ділянки, яка безпосередньо прилягає до господарської будівлі, на якій ОСОБА_3 зберігає належне їй просо, що окрім того в судовому засіданні також ствердила і обвинувачена ОСОБА_3 . Даних про те, що хтось інший окрім ОСОБА_3 користується даною частиною земельної ділянки судом не встановлено.
Доводи захисника обвинуваченої про недопустимість таких доказів, як показання понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані під час судового розгляду в якості свідків проведення слідчої дії (обшуку), суд відхиляє з огляду на те, що перебування понятих у будь-яких сімейних відносинах між собою, а також знайомство понятого ОСОБА_8 з дільничим інспектором відділу поліції, на що звертав увагу захисник, не може бути безумовною підставою стверджувати у їхній заінтересованості в результатах кримінального провадження. Дані свідки при їх допиті в судовому засіданні ствердили про те, що вони не були обізнані, в якій саме слідчій дії та в межах якого кримінального провадження вони будуть брати участь. Будь-яких інших даних, які б стверджували, що поняті є родичами обвинуваченої, є працівниками правоохоронних органів чи відносяться до осіб, заінтересованих в результатах кримінального провадження, судом не встановлено.
Оцінивши кожний досліджений та перевірений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, є доведеною, оскільки така вчинила незаконне вирощування конопель в кількості п`ятдесят і більше рослин (п`ятдесят одна рослина).

Підстави для кваліфікації дій обвинуваченої за іншими статтями Кримінального кодексу України в суду відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачена ОСОБА_3 раніше несудима, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, непрацевлаштована, неодружена, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченоїсудом не встановлено.

Що стосується такої обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, як щире каяття, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.11.2021 року Справа № 199/6365/19 (Провадження № 51-3198км21) вказав, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
Однак під час судового розгляду ОСОБА_3 не визнавала усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема просила закрити кримінальне провадження, посилаючись, у тому числі, на недопустимі докази, зібрані під час досудового розслідування, відсутність доказів на підтвердження її винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тобто не надала критичної оцінки своїй протиправній поведінці, лише формально на початку судового розгляду вказавши на часткове визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.
Той факт, що обвинувачена на початку розгляду частково визнала свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. Тож суд дійшов висновку, що дана обставина, що пом`якшує покарання, не була встановлена під час судового розгляду.

Відповідно до досудової доповіді Гайворонського районного сектору з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 22.11.2021 року результати оцінки правопорушника показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не може становити небезпеку для суспільства, утому числі для окремих осіб.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини справи, спосіб його вчинення і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченої, яка несудима, посередньо характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, той факт, що обвинувачена не усвідомила протиправність своїх дій, суспільну небезпеку вчиненого нею кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Призначене судом покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст. 310 КК України, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме поняттю та меті покарання.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд, зважаючи на особу обвинуваченої, яка несудима, одноособово виховує неповнолітню дитину, дійшов висновку про можливість виправлення винної без реального відбування покарання, із звільненням від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

До вказаних висновків суд дійшов, зокрема, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постановівід 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процессуальному документі суду тощо.

У кримінальному провадженні № 167/341/16-к у постанові від 24 травня 2018 року Верховний Суд вказав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненного злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, застосовуючи ст. 69 КК.

У справі № 205/7091/16-к Верховний Суд розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту і вказав, що заборони застосування ст. 75 КК України за умови невизнання засудженим своєї вини Кримінальний кодекс України не містить.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої процесуальні витрати на проведення судової експертизи.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Речові докази: 51 (п`ятдесят одна) рослину роду конопля, які упаковані в три поліпропіленові пакети білого кольору, прошиті та опечатані паперовою биркою кожен та передані на зберігання до єдиної кімнати зберігання речових доказів, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів при Кропивницькому РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1

Дата документу 22.12.2021