№ провадження 1-кп/208/292/22
УХВАЛА
Іменем України

16 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000722 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), в порушення вимог абзацу другого, частини другої, статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подала декларацію особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, хоча була зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за наступних обставин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_4 , згідно розпорядження голови обласної ради № 158-КП від 29.11.2019 року призначена виконуючою обов`язки головного лікаря комунального підприємства «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради», з 13.12.2019 року строком на два місяці.

Відповідно до рішення № 551-20/VII від 13.12.2019 року сесії Дніпропетровської обласної ради, змінено назву комунального підприємства «Кам`янський дитячий протитуберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради» на комунальне підприємство «Кам`янський дитячий центр медичної реабілітації» Дніпропетровської обласної ради».

Розпорядженням голови обласної ради № 9-КП від 31.01.2020 ОСОБА_4 , призначена виконуючою обов`язків головного лікаря комунального підприємства «Кам`янський дитячий центр медичної реабілітації» Дніпропетровської обласної ради» з 14.02.2020 року строком на два місяці.

Розпорядженням голови обласної ради № 30-КП від 03.04.2020 ОСОБА_4 , призначена виконуючою обов`язки головного лікаря комунального підприємства «Кам`янський дитячий центр медичної реабілітації» Дніпропетровської обласної ради» з 15.04.2020 року строком на два місяці.

Розпорядженням голови обласної ради № 42-КП від 04.06.2020 ОСОБА_4 , призначена виконуючою обов`язки головного лікаря комунального підприємства «Кам`янський дитячий центр медичної реабілітації» Дніпропетровської обласної ради» з 16.06.2020 року строком на два місяці.

Згідно Статуту підприємства затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 564-21/551-20/VII від 14.02.2020, п.4.1 підприємство є юридичною особою публічного права; п.7.5.1 керівник підприємства діє без довіреності від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, інших органах, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, підписує від його імені документи, видає довіреності та делегує право підпису документів іншим посадовим особам підприємства, укладає договори, відкриває в органах Державної казначейської служби України й установах банків поточні та інші рахунки; п.7.5.2 керівник самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком тих, що віднесені законом та статутом до компетенції Органу управління майном.

Тобто, ОСОБА_4 , будучі наділена організаційно-розпорядчими функціями була посадовою особою юридичної особи публічного права та, згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, була суб`єктом, на якого поширюється дії Закону.

Згідно з наказом № 85-К/тр від 30.06.2020 року, на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України ОСОБА_4 звільнено з посади, у зв`язку з реорганізацією підприємства по переводу до КП «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» ДОР»

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, будучи достовірно обізнаною, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання декларації відповідно до частини другої статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, хоча була зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік(2020), тобто за формою, що визначена Національним агентством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держав або місцевого самоврядування», затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , зобов`язана була до 01.04.2021 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

Проте, станом на 10.12.2021 ОСОБА_4 , як суб`єкт декларування, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, не подала.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані досудовим слідством за ст. 366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції»

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому визнала повністю, подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям. Зазначила, що декларацію за типом «після звільнення» вона подала 14.12.2021 року. Пояснила, що зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. Щиро розкаюється у вчиненому. Вона раніше не судима, вчинила злочин вперше, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинений нею злочин є нетяжким. Не реабілітуючий характер звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, їй роз`яснено.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України. Злочин, передбачений ст. 366-3 КК України є нетяжким, на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення визначався законодавством як кримінальний проступок. Обвинувачена визнає свою провину, декларацію подала до направлення справи до суду. Діями обвинуваченої не завдано матеріальної шкоди. Під час проведення досудового слідства ОСОБА_7 активно сприяла розкриттю злочину.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 щиро розкаялася, визнала себе винною, збитки кримінальним правопорушенням не завдано.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.2 ч.3 ст. 314, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право звільнити особу від кримінальної відповідальності, закривши провадження у справі відповідною ухвалою.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією (ст. 366-2, 366-3 КК України)…, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно Примітки до ст. 45 КК України, кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 КК України.

Стаття 366-3 КК України віднесена до пов`язаних з корупцією на підставі Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який набрав чинності 21 липня 2021 року.

З врахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, суд застосовує закон, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто в редакції, яка діяла до прийняття Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX.

За редакцію ст. 366-3 КК України, яка діяла на час вчинення, дане кримінальне правопорушення відносилось відповідно до ст. 12 КК України до кримінального проступку, оскільки санкція частини ст. 366-3 КК України передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років

За чинною редакцію статті 366-3 КК України передбачено більш суворе показання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто даний злочин вже належить до нетяжких злочинів в розумінні чинної редакції статті 12 КК України, що виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям при їх вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. При цьому, згідно з ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено 01.04.2021 року.

Зважаючи на викладене, чинна редакція закону про кримінальну відповідальність посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище обвинуваченої в даному випадку, а тому вона не має зворотної дії в часі.

Суд вирішуючи дане клопотання керується редакцію закону, що була чинна на час вчинення кримінального правопорушення.

При розгляду клопотання, судом встановлено, що ОСОБА_6 вперше вчинила кримінальний проступок передбачений ст. 366-3 КК України, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, 14.12.2021 року подала відповідну декларацію, матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не заподіяно.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 366-3 КК України.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. При цьому, частиною 8 цієї статті передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені всі підстави, передбачені ст. 45 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ст. 366-3 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 45, ст. 366-3 КК України, ст. 284-286, 288, 314 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000722 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1