Справа № 459/958/20
Провадження № 1-кп/444/40/2022
УХВАЛА
судового засідання
15 лютого 2022 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

під час проведення судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137,

щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, не адвокат, не депутат, раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з хуліганських мотивів, що підтверджується зібраними доказами, які на даний час в ході розгляду справи судом не досліджено, ОСОБА_4 . може покинути місце свого проживання, так як переховувався від органів слідства впродовж тривалого періоду часу 19-ти років, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, може впливати на свідків, зокрема ОСОБА_8 , оскільки існує можливість повторного допиту такого. Зазначає, що обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час не досліджені.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора, просив в такому відмовити та замінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, так як важає наведені прокурором ризики нічим не підтверджені.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, та просив в задоволені такого відмовити. Вважає таке клопотання необгрунтованим та безпідставним. Просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки останній має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, а такоєж матір пенсійного віку яка потребує догляду.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_7 , вважає що всі наведені прокурором ризики не підтвердженні жодним чином, а тому клопотання прокурора є необгрунтованим, а тому просив відмовити в задоволені клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку інших захисників та просив відмовити в задоволені клопотання прокурора.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Оцінюючи особу обвинуваченого, з огляду наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали, зокрема:
- ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі ( ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі) може стимулювати обвинуваченого ОСОБА_4 до втечі. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 19 років переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку.

Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не є єдиною підставою для законності тримання особи під вартою.

Таким чином, враховуючи наведене вище, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистостей обвинуваченого (характеру, моральних якостей), сімейних зв`язків, працевлаштування, поведінки під час розслідування злочину, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, може впливати будь-яким чином на свідків, клопотання про повторний допит яке на даний час не вирішено, чим перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. У зв`язку з наведеним, а також тим, що підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 325, 327, 331, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, дата закінчення дії запобіжного заходу - 16.04.2022 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

На ухвалу суду протягом 7-ми діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_9

ОСОБА_10