Житомирський апеляційний суд
Справа №285/20/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

14 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

з участю: секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженню № 0000770 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 06 вересня 2021 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестоїта Котовського району Одеської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 12.04.2005 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 12.03.2007 року Богунським районним судом м. Житомир за ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 296, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 12.09.2014 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; 30.06.2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Холосно Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

обвинувачених за ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000770 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 06 вересня 2021 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України і призначено остаточне покарання: ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна; ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 лютого 2022 року, без визначення розміру застави.

14 лютого 2022 року в засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор мотивує клопотання тим, що наразі об`єктивної можливості розглянути дане кримінальне провадження немає, оскільки суддя член колегії суддів ОСОБА_9 відсутній, а строк тримання під вартою обвинувачених спливає 17 лютого 2022 року. Зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, до обрання стосовно них запобіжного заходу не працювали, неодружені, тобто міцних соціальних зв`язків не мають, а тому для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України стосовно останніх необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжний захід не забезпечать належного виконання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покладених на них обов`язків.

Заслухавши клопотання прокурора ОСОБА_4 , думку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які покладалися на розсуд суду, пояснення захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та вважали можливим застосувати до обвинувачених запобіжний захід у виді домашнього арешту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання прокурора, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно матеріалів провадження, продовжений обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 17.02.2022 року, апеляційний розгляд кримінального провадження не може бути завершений в зв`язку з відсутністю судді ОСОБА_9 , апеляційний розгляд фактично завершений (стадія останнього слова), у зв`язку з чим клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених підлягає розгляду на підставі п.20-5 перехідних положень КПК України.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, до обрання стосовно них запобіжного заходу не працювали, неодружені, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у разі зміни щодо них запобіжного заходу на більш м`який можуть переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке їм загрожує, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного джерела доходів. Також, у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Крім того, апеляційний суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, судимості не погашені у встановленому законом порядку, також, після вчинення інкримінованих йому діянь, останній засуджений Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України, що свідчить про сталу протиправну поведінку останнього та наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для завершення розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 06 вересня 2021 року, апеляційному суду потрібен певний час.

Вказання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку останніх своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Захисниками не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку обвинувачених в разі обрання їм запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 квітня 2022 року без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись п.20-5 Перехідних положень КПК України, ст.ст. 197, 199, 331, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 квітня 2022 року без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 14 квітня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: