ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/213/22
провадження № 1-кс/753/113/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімбуд лтд» на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 29 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ексімбуд лтд» 06.01.2021 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 29 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України

Скарга мотивована тим, що постанова дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 29 жовтня 2021 року про закриття вказаного кримінального провадження, є необгрунтованою, винесеною передчасно, упереджено, незаконно, без належно проведеного досудового розслідування, без виконання вказівок процесуального керівника, не допитані свідки, невірно кваліфікований склад злочину за ст. 356 КК України (сомовправство), тоді як наявні всі ознаки іншого скаду злочину, оскільки невідомими особами шляхом вимагання присвоєне належте ТОВ «Ексімбуд лтд» майно, не надана оцінка його звернень про зміну правої кваліфікації злочину (ст.ст. 146, 186 КК України). За таких підстав просить скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

При зверненні до слідчого судді скаржник вважав, що слідчий суддя має врахувати підставу поважності пропуску звернення до слідчого судді зі скаргою. Враховуючи, що повідомлення про закриття кримінального провадження ним було ним отримано лише 29 грудня 2021 року під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. На підставі чого просить поновити строк звернення до слідчого судді зі скаргою та розглянути скаргу по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
В судове засідання скаржник не з"явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному саті судової влади (суду) та шляхом направлення смс-повідомлення та телефонограмою, виявивши бажання розглядати скаргу за його відсутності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з"явилися, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному саті судової влади (суду) та шляхом направлення смс-повідомлення, виявивши бажання розглядати скаргу за їх відсутності.

Слідчим суддею у порядку підготовки скарги до судового розгляду витребовувалась з Дарницького УП ГУ НП у м. Києві матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розгляд справи судом у розумні строки є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

Відповідно до статей 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).
Дослідивши матеріали скарги, витребувані матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, вивчивши оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, в провадженні Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 29 жовтня 2021 року закрито кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України з підстав того, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено достатніх даних, які вказували б на наявність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, що, на думку слідчого, є підствою для закриття вказаного кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування неодноразово виносяться постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, які скасовані ухвалами слідчих суддів.

Матеріали кримінального правопорушення містять заяву скаржника про зміну правової кваліфікації, також ухвали слідчих суддів містять вказівку органу досудового розслідування про надання оцінки заяви скаржника про зміну правової кваліфікації.

Так, відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Відповідно до приписів ст. 3 КПК України слідчий судя це суддя суду, до повноважень якого належить здійснення у порядок, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 369, 371 374 КПК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справ, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Таким чином, обов`язок доказування, у тому числі, події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи помякшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Ч.2 ст.91 КПК передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК обовязок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України).

Проте дізнавачем не належним чином мотивовано підстави закриття вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя, надавши правову оцінку підставі закриття, вважає таку підставу закриття кримінального провадження необгрутнованою та безпідставною з огляду на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, на яку дізнавач посилається, адже за загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, необгрунтоване закриття кримінального провадження не допускається.
Так, дізнавачем, зважаючи на подані до органу досудового розслідвання клопотання потерпілого, не проведені пропоновані слідчі дії, або ж не приняті рішення за наслідками їх розгляду, не розглянута заява потерпілого про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, в той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності, чого зроблено не було.
У даному випадку дізнавач мав надати всебічну оцінку доказав, а за клопотанням строни кримінального провадження щодо вчинення процесуальних дій прийняти відповідні рішення.
У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 3 ч.1 ст 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Підстави для закриття кримінального провадження визначені в ч. 1 ст. 284 КПК України, у тому числі, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, дізнавачем не наведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про відсутність в діях особи складу правопорушенення.
Згідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Разом з тим, згідно ст. 11 КПК України злочином є передбачене КК України небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Тобто за відсутності в діянні складу злочину щодо не встановленої особи неможливо закрити кримінальну справу, якщо будуть встановлені усі ознаки злочину, у тому числі і суб`єкт. Водночас, усі ознаки злочину слідчим встановлені не були, що вказує на порушення вимог КПК України.

Досудове розслідування закінчується у зв`язку зі здійсненням стороною обвинувачення усіх процесуальних дій, що є необхідними для всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за таких умов підстав для закриття кримінального провадження не було, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови суттєво порушені вимоги ст. 284 КПК України, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного та повного з`ясування обставин.

Зважаючи на встановлені обставини скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження закрито з підстав того, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено достатніх даних, які вказували б на наявність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, що, на думку дізнавача, є підствою для закриття вказаного кримінального правопорушення, й така підстава дізнавачем не мотивована, й без надання обгрунтованих висновків про прийняте процесуальне рішення, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню, дізнавачу необхідно надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам та у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, з урахуванням вказівок процесуального керівника, а також пропонованих слідчий дій строни кримінального провадження (потерпілого), рішення по яким не прийнято й не зазначено у оскаржуваній постанові, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Так, слідчий суддя, вважає за необхідне поновити скаржнику строк звернення зі скаргою до слідчого судді, оскільки скаржником отримно відомості про оскаржувану постнову лише 29 грудня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.

На підставі вищевикоаденого, керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Поновити адвокату ОСОБА_3 , діючому в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімбуд лтд», строк звернення зі скаргою на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 29 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімбуд лтд», на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 29 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - задовольнити.
Постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 29 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: