Справа № 521/2321/22
Номер провадження:1-кс/521/660/22
У Х В А Л А

07 лютого 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси, клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 03.06.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ширяєве, Ширяївського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні сина: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділом відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000027 від 03.06.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

З клопотання органу досудового розслідування вбачається, що у невстановлений час, приблизно на початку 2021 року, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливого умисного злочину, спрямованого на незаконне виготовлення, придбання, зберігання, з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, розробив план злочинної діяльності для вчинення тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотиків на території Одеської області.

Так приблизно в середині вересня 2021 року, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, виготовив зазначений наркотичний засіб та в порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, зберігав за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Так, 05.11.2021 року о 01 годині 40 хвилин на підставі Малиновського районного суду м. Одеси було проведено обшук домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , в якому зберігає речовини рослинного походження з метою подальшого збуту. Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено в особливо великих розмірах речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масами 903, 309, 203, 216, 500, 4003, 3509 грамів, які є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, загальна маса канабісу в висушеному стані склала 7.846,78 грам.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за ознаками: незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, в особливо великих розмірах.
28.01.2022 року 10:00 годині громадянина ОСОБА_5 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор підтримав клопотання, оскільки вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення , 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
03 червня 2021 слідчим відділенням ВП № 3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
28.01.2022 року 10:00 годині громадянина ОСОБА_5 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 - має місце реєстрації проживання на території Одеської області, розлучений, офіційно не працевлаштований, має малолітнього сина: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання, та вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наданої характеристики за місцем проживання, ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» - «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Сторона обвинувачення зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як він усвідомлює, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за якими законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років.

Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в разі того, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в подальшому так як жодного з них не допитано у судовому засіданні.

Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.

У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, яка зводиться до наступного: наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі тяжкість покарання не може бути виправданням утриманню під вартою.

Отже, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.

Підстави, які наведені в клопотанні слідчого, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , носять імовірний характер, та не всі ризики були обґрунтовані в судовому засіданні.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000027 від 03.06.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до органів слідства, прокуратури та суду на визначений час;
-не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою стороною, по цьому ж кримінальному провадженню;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 /два/ місяці, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 07.02.2022 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 07.04.2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 покласти на співробітників Відділення поліції №2 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.
Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом покласти на співробітників Відділення поліції №2 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1