УХВАЛА

21 вересня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0001889 від 19.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначається, що 18 вересня 2021 року, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Пивна Гавань» по вул. Київська, буд.17, в м. Рівне, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, під час словесного конфлікту, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_7 один удар клинком ножа в районі середньої поверхні грудної клітки зліва, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, пошкодження міжреберних судин, пневмогемоторакс, в результаті чого заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

18 вересня 2021 року, о 23 год.55 хв. ОСОБА_5 був затриманий у відповідності з положеннями ст.208 КПК України на місці вчинення злочину безпосередньо після його вчинення.

19 вересня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретного кримінального правопорушення.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні: результатами проведеного огляду місця події, який проводився в АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та влучено ймовірне знаряддя вчинення злочину (ніж), а також інші речові докази; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, за підозрою на вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України; показами свідка ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих(розшукових) дій, та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків так, як підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання вказаним ризикам.

Таким чином, покликаючись на вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, запобігти переховування від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий вказує про необхідність застосування до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задоволити. Крім того вказали на необхідність обрання саме такого запобіжного заходу ОСОБА_5 так, як останній вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, на даний час перебуває у розшуку Кременецьким районним відділом поліції ГУНП в Тернопільській області за підозрою на вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, з моменту затримання, умисно приховував свої анкетні дані, чим перешкоджав органу досудового розслідування в складені процесуальних документів та затягував проведення слідчих (розшукових) дій. Тому є усі підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, продовжувати вчиняти нові злочини.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просять застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки наміру переховуватись чи будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню ОСОБА_5 не має.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001889 від 19.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
18 вересня 2021 року, о 23 год.55 хв. ОСОБА_5 був затриманий у відповідності з положеннями ст.208 КПК України на місці вчинення злочину безпосередньо після його вчинення.

19 вересня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі. Вказаний злочин, має суспільно - небезпечний характер оскільки на час вчинення злочину підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння, в наслідок якого було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .
Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуває в розшуку Кременецьким районним відділом поліції ГУНП в Тернопільській області за підозрою на вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 не одружений, постійного місця проживання не має, тобто у підозрюваного відсутні будь-які соціальні зв`язки та стримуючі фактори від продовження своєї злочинної діяльності та переховування від органів досудового розслідування.
Зазначені обставини свідчать про системність вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку про наявність усіх підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів слідства і суду, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як з моменту затримання, ОСОБА_5 умисно приховував свої анкетні дані, чим перешкоджав органу досудового розслідування в складені процесуальних документів та затягував проведення слідчих (розшукових) дій.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому є необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати проведенням слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Однак п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачає можливість не визначати слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України, розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому слід застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 23 год. 55 хв. 18 вересня 2021 року.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 55 хв. 16 листопада 2021 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1