Справа № 204/9157/21
Провадження № 1-в/204/1368/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

лікуючого лікаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за хворобою на підставі ст.84 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання за хворобою на підставі ст.84 КК України.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2014, ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 24.05.2014 по 09.10.2014. Перебуває на лікуванні у Дніпровській багатопрофільній лікарні №4 відповідно до наряду Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 08.07.2021 №5-3270/Е про направлення засудженого на госпіталізацію до лікарняного закладу. Хворіє на тяжке невиліковне захворювання, яке є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, засуджений з 24.05.2014 відбуває покарання.

Представник установи ОСОБА_4 просив вирішити питання на розсуд суду.

Лікуючий лікар ОСОБА_5 просила подання задовольнити. При цьому зазначила, що у зв`язку з тяжкістю захворювання засудженого, останній не може пересуватися самостійно, прикутий до ліжка, потребує постійного лікування. У засудженого є родичі, але піклуватися вони про нього не можуть. Пояснила, що після звільнення засудженого, лікарня не має повноважень щодо подальшого його влаштування до медичного закладу для продовження лікування. Він негайно звільняється, і лікування припиняється. Не зважаючи на це, за інструкцією заклад зобов`язаний звернутися до суду з таким поданням.

Засудженого ОСОБА_6 в судове засідання не доставлено, у зв`язку із тим, що він самостійно не пересувається та тяжкістю хвороби, що підтверджує відповідна довідка. З тих самих підстав він не має можливості прийняти участь у засіданні в режимі відеоконференції.
Прокурор заперечував проти задоволення подання.

Суд, вислухавши думку представника установи, лікуючого лікаря, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2014, ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 24.05.2014 по 09.10.2014.
На теперішній час ОСОБА_6 знаходиться у лікарні при ДУВП №4 на лікуванні, так як він хворіє на тяжку невиліковну хворобу.

Початок строку відбування покарання 24.05.2014, кінець 09.01.2022.

За висновком лікарсько-консультативної комісії Дніпропетровської багатопрофільної лікарні №4 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, засудженому встановлено діагноз: «Цереброваскулярна хвороба на тлі гіпертонічної хвороби ІІІст. АГ3, ризик 4, СН І-ІІА ст. Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруження та спокою, функціональний клас ІІ. Дифузія кардіосклероз, порушення ритму по типу бігіменій. Гіпертонічна енцефалопатія ІІІ ст. у вигляді глибокого лівобічного геміпарезу з розладами чутливості по типу гемігіпестезії, розладами функцій тазових органів. Глибокі порушення функції самообслуговування. Порушення ходи V ст.». Захворювання засудженого ОСОБА_6 підпадає під п.1 розділу VІ «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2020 №2256/5/1491.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання зазначений в додатку 13 «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Відповідно до розділу VII«Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», наявні захворювання засудженого, є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З аналізу ст.84 КК України та відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі, перебуває під вартою з 24.05.2014. В даному випадку захворювання засудженого підпадає під перелік, однак, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та те, що засуджений потребує безперервного лікування, яке наразі отримує, прикутий до ліжка, отримує капельниці, не має рідних, які б могли про нього піклуватися, а заклад, у якому він наразі перебуває, позбавлений повноважень влаштувати ОСОБА_6 до іншого медичного закладу для продовження лікування, у зв`язку з чим звільнення засудженого в даному випадку фактично приведе до припинення лікування та загрожуватиме життю особи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.84 КК України, ст.ст.371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за хворобою на підставі ст.84 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1