Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2045/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000025 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не інваліда, не одруженого, не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В липні місяці 2020 року у невстановлений слідством день та час ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві, неподалік смт. Нові Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, побачив одну рослину коноплі, після чого вирішив незаконно придбати наркотичний засіб, без мети збуту канабіс, та з цією метою він зірвав рослину коноплі і поклав до поліетиленового пакету та таким чином, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, без мети збуту.
Після цього останній, тримаючи при собі вказаний наркотичний засіб, пішов в напрямку до власного місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою висушити рослину коноплі та в подальшому самостійно вживати даний наркотичний засіб шляхом куріння. Прийшовши до власного місця проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , придбану рослину коноплі подрібнив, розфасував по паперових згортках та залишив зберігатися за місцем свого проживання, без мети збуту.
19.08.2020 року в ході проведення огляду місця події у квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_4 , було виявлено суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, яка схожа за зовнішніми ознаками на рослини коноплі та 9 (дев`ять) паперових згортків в середині яких знаходилася суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, схожа за зовнішніми ознаками на рослини коноплі, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів № 9/2-974 від 27.10.2020 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом в кількості 27,45 г., а також два пристрої для куріння на внутрішніх сторонах яких виявлено нашарування речовини, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів № 9/2-974 від 27.10.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу в кількості 0,408 г.
Прокурор в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, а також запевнив, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, а тому просив суд суворо його не карати.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора і обвинуваченого, який не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального проступку та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального проступку, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, дослідження висновку експерта та дослідження матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних речовин без мети збуту.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 цього Кодексу, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, віднесене до кримінальних проступків.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення (проступок), має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09.06.2005), та у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що підчас відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. У п. 38 рішення від 16.10.2008 у справі "Ізмайлов проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України обставини скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується по місцю проживання позитивно, раніше не судимий, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальний проступок, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням згідно із ст.ст. 75, 76 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину з точки зору справедливості, розумності та достатності. При цьому суд зазначає, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу, характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою органом пробації довів своє виправлення.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Шкоди внаслідок кримінального проступку не завдано.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 75, 76, 100, 124, 367 - 371, 373-374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта для проведення під час досудового розслідування експертиз в сумі 2615 грн. 20 коп.
Речові докази по справі, а саме: суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі, яку упаковано до спеціального пакету SUD 2033969; паперовий згорток у якому міститься суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі, який упаковано до спеціального пакету SUD 1131057; паперовий згорток у якому міститься суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі, який упаковано до спеціального пакету SUD 1131045; паперовий згорток у якому міститься суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі, який упаковано до спеціального пакету SUD 1131055; паперовий згорток у якому міститься суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі, який упаковано до спеціального пакету SUD 1131056; паперовий згорток у якому міститься суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі, який упаковано до спеціального пакету SUD 2034005; 4 (чотири) паперові згортки у яких міститься суха подрібнена рослинна масса зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослини коноплі та 2 (два) пристрої для куріння, які упаковані до спеціального пакету SUD 2034004; сухі рослини, які за зовнішніми ознаками схожі на рослини коноплі, упаковані до поліетиленового пакету зеленого кольору, горловина якого опечатана бирками з підписами двох понятих та слідчого, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області - знищити.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1