Провадження № 1-кс/344/7364/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором окружної прокуратури м.Івано-Франківськ ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000849 від 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що У провадженні слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000849 від 19.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом вчинення шахрайських дій в соціальній мережі «Instagram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з використанням банківської платіжної карти

В ході проведення досудового розслідування встановлено що до вчинення шахрайських дій, які пов`язані з отриманням грошових коштів на банківські карти за продаж одягу з подальшим не виконанням замовлень може бути причетною громадянка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка проживає в будинку АДРЕСА_1 , яка користується банківськими картами, а саме карти емітовані в АТ КБ «Приват Банк» із номерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , банківськими картами АТ «АБАНК», із № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , банківськими картками АТ «ПУМБ», із номерами: № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , та картою АТ «УКРСИББАНК», із № НОМЕР_8 , та у своїй протиправній діяльності використовує мобільні номери телефонів: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

В ході проведення слідчих (розшукових) дій допитані в якості потерпілих особи повідомили про те, що зайшовши до всесвітньої мережі загального доступу «Інтернет», у соціальній мережі «Instagram», на сторінці користувача з ім`ям « ОСОБА_6 » побачивши посилання із публікаціями, в якій зазначалось інформація про продаж жіночого одягу. Та ході спілкування у соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_5 , повідомляла потерпілим неправдиві відомості про те, що вона здійснює продаж жіночого одягу та обговорювавши умови продажу товару тим самим вводивши в оману потерпілих, після чого продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, не маючи наміру продавати товар, повідомляла потерпілим, що за товар, необхідно перерахувати грошові кошти, на банківську платіжну картку та в подальшому після переказу коштів не виконувала умови домовленості.

Окрім цього в ході проведення досудового розслідування у встановленому законом порядку було отримано тимчасовий доступ до банківської таємниці, проведено огляд руху коштів по банківських рахунках які належать ОСОБА_5 , та встановлено те, що остання користується грошовими коштами отриманими злочинним шляхом в місті Івано-Франківську.

Після чого 19.11.2021 року, в ході досудового розслідування до Івано-Франківського міського суду було подано клопотання погоджене прокурором про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: буд. АДРЕСА_2 , та отримано ухвалу про проведення обшуку за вище вказаною адресою.

22 листопада 2021 року, було проведено обшук за адресою: буд. АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei»модель «P20», ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» НОМЕР_10 , банківські карти: банківська карта емітована в АТ «Альфа-Банк» із № НОМЕР_14 , карту АТ «ПУМБ» із № НОМЕР_15 , АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_16 , АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_3 , Рейфайзен Банк Аваль із № НОМЕР_17 , «Моnobank» із № НОМЕР_18 , «ОщадБанк» із № НОМЕР_19 , Укрсіббанк із № НОМЕР_8 та чеки із розрахунками.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 22 листопада 2021 року, було проведено обшук за адресою: буд. АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei»модель «P20», ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» НОМЕР_10 , банківські карти: банківська карта емітована в АТ «Альфа-Банк» із № НОМЕР_14 , карту АТ «ПУМБ» із № НОМЕР_15 , АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_16 , АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_3 , Рейфайзен Банк Аваль із № НОМЕР_17 , «Моnobank» із № НОМЕР_18 , «ОщадБанк» із № НОМЕР_19 , Укрсіббанк із № НОМЕР_8 та чеки із розрахунками.

23.11.2021 року постановою слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вищевказані вилучені речі визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000849 від 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 22.11.2021 за адресою: буд. АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei»модель «P20», ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» НОМЕР_10 , банківські карти: банківська карта емітована в АТ «Альфа-Банк» із № НОМЕР_14 , карту АТ «ПУМБ» із № НОМЕР_15 , АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_16 , АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_3 , «Рейфайзен Банк Аваль» із № НОМЕР_17 , «Моnobank» із № НОМЕР_18 , «ОщадБанк» із № НОМЕР_19 , «УкрсібБанк» із № НОМЕР_8 та чеки із розрахунками, до проведення всіх необхідних слідчих дій, або його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а також до вирішення справи по суті.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1