Житомирський апеляційний суд
Справа №282/225/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000307 за ч. 1 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_8 (далі ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрижівка Любарського району Житомирської області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Початок строку відбуття покарання вирішено обчислювати з 09 червня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 18.05.2017 № 2046-VIII вирішено зарахувати ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у період з 08.12.19 до 08.06.21 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирішено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 4387 грн. 19 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України комплексної судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи.

Вирішено скасувати арешт, накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 10.12.19. та вирішено долю речових доказів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 залишено без змін у виді тримання під вартою.

Згідно вироку, ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство свого брата ОСОБА_10 за таких обставин.

07 грудня 2019 року близько 21 год 30 хв у житловому будинку АДРЕСА_1 за місцем спільного проживання обвинуваченого та його брата ОСОБА_10 між ними на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин виник черговий конфлікт, під час якого у ОСОБА_9 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи у коридорі вказаного будинку, тримаючи в правій руці ніж, умисно з метою вбивства наніс ним один удар у живіт ОСОБА_11 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні живота по ходу волокон м`язів та наявністю темно-червоних крововиливів, колото-різану рану великого сальника, колото-різану рану поперечно-ободової кишки, колото-різану рану стінки дванадцятипалої кишки з ушкодженням судин брижі, масивний крововилив в заочеревинний простір, крововилив в черевну порожнину в об`ємі вилитої крові до 500 мл, від яких загинув на місці.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити справу за відсутністю в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильність оцінки судом доказів та кваліфікації дій ОСОБА_9 . Вважає, що в діях обвинуваченого мала місце необхідна оборона від нападу на нього з боку психічнохворого ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
З матеріалів справи видно, що при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог КПК України, у тому числі ст. ст. 17, 94, 368, 370, 377 цього Кодексу, та постановив законний, обґрунтований та вмотивований обвинувальний вирок.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів у даному кримінальному провадженні.
За даними наведених у вироку доказів, допустимість яких не оспорюється стороною захисту, - 08.12.2019 у коридорі будинку АДРЕСА_1 слідчим було виявлено трупа ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, нож та сліди, схожі на кров.

В той же день у ОСОБА_9 було вилучено жилетку з плямами речовини, схожої на кров.

Згідно висновків судово-медичних експертиз: смерті ОСОБА_10 настала внаслідок проникаючого ножового поранення черевної стінки праворуч з ушкодженням тонкого, товстого кишківника та судин брижі, що ускладнилося розвитком кровотечі; на трупі ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні черевної стінки, що проходить через всі шари черевної стінки і проникає у черевну порожнину, раневий канал іде спереду назад знизу вверх під кутом 30-35 градусів до горизонтальної вісі тіла, з ушкодження прямих м`язів живота та сальнику, наскрізним ушкодженням поперечно-ободової кишки, стінки дванадцятипалої кишки та ушкодженням судин брижі, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді чотирьох забійних ран правої брови з переходом на праву лобно-тім`яну ділянку, садна правої лобної ділянки, крововилив в м`які тканини голови в правій лобно-тім`яній ділянці, - що могли утворитися 07.12.19 біля 22 години, а вказана проникаюча колото-різана рана - від дії колюче-ріжучого предмету у той же час; при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,68‰, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння для живих осіб.

З огляду на сукупність вказаних доказів та показань судово-медичного експерта ОСОБА_13 про нанесення потерпілому удару лезом ножа довжиною 25 см, з силою, достатньою для утворення раневого каналу від передньої поверхні черевної стінки аж до за очеревинного простору, довжиною 14-15 см, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним умисел ОСОБА_9 на позбавлення життя ОСОБА_10 та визнав недостовірними показання ОСОБА_9 в суді першої інстанції про те, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_10 .

Судом дано належну оцінку цих та інших доказів, зокрема, висновкам судово-медичної експертизи про виявлення тілесних ушкоджень у обвинуваченого, а також даним про неприязні відносини та неправомірну поведінку ОСОБА_10 відносно ОСОБА_9 .

З урахуванням детальних показань обвинуваченого про обставини події, зокрема про те, що коли він відібрав ножа у брата останній ніяких неправомірних дій вже не вчиняв, лише сміявся, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про відсутність стану необхідної оборони у ОСОБА_9 , оскільки на момент заподіяння обвинуваченим смертельного ножового поранення ОСОБА_14 , суспільно небезпечне посягання з боку ОСОБА_10 , що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, закінчилося та обвинувачений не відчував ніякої загрози для себе в цей момент.

Відсутність проблем у ОСОБА_9 в усвідомленні навколишньої дійсності підтверджено висновком судової психіатричної експертизи.

Факти неправомірної поведінки вбитого, що передувала подіям, спричинення ним тілесних ушкоджень обвинуваченому, судом першої інстанції обґрунтовано були прийняті до уваги та оцінені як безпосередня причина виникнення умислу і враховані при визначенні міри покарання.

Тому колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції додержався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують його покарання.

Призначене ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншим особами.

За своїм видом та розміром призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання цієї особи, попередження вчинення нових злочинів.
Вирок місцевого суду є законним та обґрунтованим. Підстав для його скасування чи зміни немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , - у той же строк з моменту вручення йому копії повного тексту даної ухвали.

Судді: