Справа № 192/379/22
Провадження № 1-в/192/50/22
25 березня 2022 року
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ СВК №21 ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, засудженого:

- 29.01.2020 Подільським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 26.08.2018 року
Кінець строку: 26.08.2022 року
ВСТАНОВИВ:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому засуджений зазначає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково. Зазначає, що вже звільнявся умовно-достроково та виправдав довіру суду. Він працював та поїхав до м.Києва де потрапив під негативний вплив жінки через яку і з якою вчинив правопорушення за яке зараз відбуває покарання. Про вчинене дуже шкодує, свою провину повністю визнає. Бажає більше не повертатись до правопорушень, має батька 70 років підтримує з ним зв`язок, має реєстрацію у м.Кривий Ріг та у власності частину будинку, яку успадкував від матері. Має хронічне захворювання та отримує терапію.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, він став на шлях, але не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, встановив таке.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Подільського районного суду м.Києва від 29.01.2020, яким він засуджений за ч.2 ст.186 КК України, відбув 2/3 строку призначеного покарання 26.04.2021. комісією Солонянського ВК№21 07 травня 2021 року відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення, як такому що не довів свого виправлення.

Згідно характеристики ОСОБА_5 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 28.08.2018 року. За період перебування в СІЗО м.Києва та м.Дніпро характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 08.10.2020 року. Працевлаштований до режимної дільниці установи, до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується задовільно. Допустив одне порушення режиму утримання, за що має одне стягнення,знято у виді заохочення, має три заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставиться сумлінно. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Приймає участь в роботі самодіяльних організацій , входить до ради колективу засуджених, фізкультурно-спортивна секція та в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Підтримує зв`язки з рідними.

30.10.2020 комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.

30.10.2020 комісією установи відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, згідно ст.82 Кримінального кодексу України, як особі, що не стала на шлях виправлення.

07.05.2021 комісією установи відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особі, що не довела свого виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбування покарання, суд враховує, що з часу перебування в установах виконання покарання з 28.08.2018 року під час перебування в СІЗО м.Києва та м.Дніпро характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 08.10.2020 та має одне стягнення у вигляді суворої догани, застосоване до ОСОБА_5 02.04.2021, яке вже 13.07.2021 знято начальником установи в якості заохочення за підсумками роботи в ІІ кварталі 2021 року. ОСОБА_5 має дві подяки за підсумками роботи в ІІІ та ІV квартал 2021 року, застосовані до нього 19.10.2021 та 21.01.2022 відповідно.

Судом враховано особу засудженого ОСОБА_5 в цілому, який раніше в силу ст. 89 КК України згідно вироку Подільського районного суду м.Києва від 29.01.2020 не судимий.

Суд враховує, що ОСОБА_5 працює у режимній дільниці установи. Згідно характеристики ОСОБА_5 до праці ставиться задовільно, разом з цим відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Дійсно за час відбування покарання допустив одне порушення за що до нього було застосовано стягнення, однак 13.07.2021 у зв`язку із сумлінним ставленням до праці стягнення знято начальником установи в якості заохочення та в подальшому до ОСОБА_5 застосовувались лише заходи заохочення за підсумками роботи в ІІІ та ІV квартал 2021 року. Зазначене, на думку суду, свідчить про формальність оцінки адміністрацією установи ставлення засудженого ОСОБА_5 до праці. На думку суду наявність стягнення унеможливило адміністрацію установи дійти висновку про позитивну характеристику особи засудженого ОСОБА_5 .

Разом з тим, глибоке усвідомлення негативного впливу на особистість та критичність ставлення засудженого до вчиненого про що також може свідчити й те, що ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням із плином 9 місяців після негативного висновку адміністрації установи від 07.05.2021 про недоведення його виправлення, не спростовує висновків суду щодо сталих позитивних змін особи засудженого на час розгляду даного клопотання.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, спілкується з рідними в період відбування покарання у виді позбавлення волі. Приймає участь в роботі самодіяльних організацій установи виконання покарань, входить до ради колективу засуджених у фізкультурно-спортивній секції, бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», що з урахуванням хронічного захворювання засудженого, може свідчити про бажання ефективно соціалізуватись після звільнення.

Суд вважає, що ОСОБА_5 свою провину у вчиненому усвідомив в повній мірі, його сумлінна поведінка та ставлення до праці свідчить про те, що мета призначеного покарання досягнута. ОСОБА_5 довів суду виправлення, тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доцільним в даних умовах, та клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від відбування покарання, призначеного йому вироком Подільського районного суду м.Києва від 29.01.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Повна ухвала складена 25.03.2022.

Суддя ОСОБА_1