Справа № 405/8408/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , представника ТОВ «ВВК» - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 , про передачу речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, для здійснення заходів з управління ними, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001176 від 27.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ,-

встановив :

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (код ) порохових зарядів РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон та порохових зарядів РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, загалом у кількості 3009,22 тон.

На обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001176 від 27.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 1994-1995 роках турбореактивні снаряди М-24ФУД та МД-24Ф та їх комплектуючі елементи вільної наявності, у т.ч. порохові заряди РСИ12К (4АН2) та РСИ12К (Ш961У), які зберігалися з 60-70-х років минулого століття у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у порядку, визначеному Міністром оборони України, були передані Акціонерному товариству закритого типу «Елаент-Київ» для утилізації. На той час військова частина НОМЕР_1 мала найменування «Знам`янська ремонтна база».

Після передачі зазначене майно залишилося на відповідальному зберіганні у військовій частині НОМЕР_1 . У подальшому військова частина НОМЕР_1 на своїх виробничих потужностях розбирала турбореактивні снаряди для АТЗТ «Елаент-Київ». Елементи турбореактивних снарядів вільної наявності та отримані від розбирання елементи реалізовувалися АТЗТ «Елаент-Київ» споживачам.

У листопаді 2001 року всі боєприпаси та їх елементи були передані від АТЗТ «Елаент-Київ» Закритому акціонерному товариству «Інтер-Васт», для якого військова частина НОМЕР_1 продовжила розбирання турбореактивних снарядів і завершила його в 2006 році.

13.05.2010 за результатами аукціону з реалізації майна ЗАТ «Інтер-Васт» посадові особи ТОВ «ВВК» придбали порохові заряди РСИ-12К (4АН2), що призначені для спорядження турбореактивних снарядів, є баліститним пальним (бездимним порохом) у кількості 3042 т.; та РСИ-12К (Ш-961У), що призначені для спорядження ракет, є баліститним пальним (бездимним порохом) у кількості 782 т.; загалом у кількості 3824,3 тон.

01.09.2011 між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «ВВК» було укладено договір № 69/11 на зберігання вказаних порохових зарядів. Термін дії договору безстроковий.

У 2012-2016 роках ТОВ «ВВК» було вилучено із військової частини НОМЕР_1 814,78 тон зазначених порохових зарядів (останнє вилучення проведено 07.12.2016 вилучено 47,71 тон).

Таким чином, на даний час на зберіганні у військовій частині НОМЕР_1 перебуває 3009,22 тон порохових зарядів РСИ-12К, що належать ТОВ «ВВК»: 2231,61 тон порохових зарядів РСИ-12К (4АН2); 777,61 тон порохових зарядів РСИ-12К (Ш-961У).

21.07.2021 в ході огляду складів зберігання боєприпасів на території військової частини НОМЕР_1 вилучено один пороховий заряд РСИ12К (4АН2) та один пороховий заряд РСИ12К (Ш961У) предмет циліндричної форми довжиною близько 52 см, діаметр 7,3 см, в центральній частині скрізний клапан діаметром близько 2 см.; предмет призмовидної форми довжиною близько 84 см, з найбільшим діаметром 13,5 см та меншим діаметром 9 см, в центральній частині якого скрізний канал, на округлій зовнішній частині покриття зеленого кольору;

Відповідно до висновку експертів № КСЕ-19/112-21/6139 від 04.08.2021 предмет циліндричної форми довжиною близько 52 см, діаметр 7,3 см, в центральній частині скрізний клапан діаметром близько 2 см. є елементом порохового заряду марки РСИ-12К (4АН2) що призначені для спорядження турбореактивних снарядів, є баліститним пальним (бездимним порохом), що належить до категорії вибухової речовини метальної дії, здатна до вибухового перетворення.

Відповідно до висновку експертів № КСЕ-19/112-21/6140 від 05.08.2021 предмет призмовидної форми довжиною близько 84 см, з найбільшим діаметром 13,5 см та меншим діаметром 9 см, в центральній частині якого скрізний канал, на округлій зовнішній частині покриття зеленого кольору, є елементом порохового заряду марки РСИ-12К (Ш-961У) що призначені для спорядження ракет, є баліститним пальним (бездимним порохом), що належить до категорії вибухової речовини метальної дії, здатна до вибухового перетворення.

Законом України «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення» (далі Закон № 2288-ІV) регулюються відносини, що виникають у процесі поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, і спрямовані на охорону життя та здоров`я людини, забезпечення національної безпеки, громадського порядку та охорони довкілля.

Відповідно до Закону № 2288-ІV поводження з вибуховими матеріалами діяльність, пов`язана з розробленням, виробництвом, випробуванням, придбанням, перевезенням, зберіганням, обліком, реалізацією, знищенням вибухових матеріалів, розробленням і виготовленням обладнання, засобів механізації, пристроїв та апаратури для вибухових робіт, ввезенням, вивезенням і транзитом через територію України вибухових матеріалів, обладнання і технологій для їх виготовлення, проведенням вибухових робіт; конверсійні вибухові матеріали вибухові матеріали військового призначення, які після відповідної переробки або без неї можуть бути використані в цивільних галузях промисловості.

Державне регулювання у сфері поводження з вибуховими матеріалами здійснюють Кабінет Міністрів України, Міністерство внутрішніх справ України, Національна поліція, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, державну промислову політику, інші центральні органи виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених законом.

Вибухові матеріали допускаються до постійного виробництва і застосування за переліком, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду.

Вибухові матеріали заносяться до переліку допущених до постійного виробництва і застосування за умови їх сертифікації відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» виробництво вибухових матеріалів промислового призначення підлягає ліцензуванню.

Порохові заряди РСИ-12К (4АН2) та РСИ-12К (Ш-961У), призначені для спорядження турбореактивних снарядів і спорядження ракет відповідно, є баліститним пальним (бездимний порох) і належать до вибухових матеріалів призначених для військового використання.

Зважаючи на зазначене, вищевказані вибухові матеріали не включені до Переліку вибухових матеріалів промислового призначення, виробництво яких підлягає ліцензуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2015 № 1137 (зі змінами), відповідно до наданої інформації ліцензія на їх виробництво Державною службою України з питань праці не видавалась та до Переліку вибухових матеріалів, допущених до постійного виробництва та застосування, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.06.2021 № 72, вони не включені.

З урахуванням цього, видача свідоцтва на придбання і зберігання вищезазначених вибухових матеріалів не входить до компетенції Державної служби України з питань праці.

Також, єдиний порядок організації охорони праці в Україні встановлює Закон України «Про охорону праці» (далі Закон № 2694). Відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 2694, роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі дозвіл).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання.

Частиною дев`ятою статті 21 Закону № 2694 встановлено, що набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці.

Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Процедуру видачі, анулювання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки визначає Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (далі Порядок № 1107).

Додатком 2 до Порядку № 1107 визначено перелік робіт підвищеної небезпеки, на виконання яких необхідно одержати дозвіл (група А) та перелік робіт, право на виконання яких суб`єкт господарювання набуває на підставі декларації (група Б).

До переліку видів робіт підвищеної небезпеки (група А) під пунктом 2 включено, зокрема, вид робіт «вибухові роботи та роботи, пов`язані з використанням енергії вибуху, утилізація зброї, звичайних видів боєприпасів та виробів ракетної техніки, виготовлення, випробування, транспортування, зберігання та використання промислових вибухових матеріалів та їх знешкодження».

Відповідно до наданої службою інформації підприємству ТОВ «ВВК» відповідний дозвіл Державною службою України з питань праці не видавався.

Відповідно до постанови пленуму ВСУ № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Враховуючи викладене, посадові особи ТОВ «ВВК» незаконно зберігають вибухові речовини на території військової частини НОМЕР_1 .

Постановою заступника керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 02.09.2021 порохові заряди РСИ-12К (4АН2), що призначені для спорядження турбореактивних снарядів, є баліститним пальним (бездимним порохом) у кількості 2231,61 тон; та РСИ-12К (Ш-961У), що призначені для спорядження ракет, є баліститним пальним (бездимним порохом) у кількості 777,61 тон; загалом у кількості 3009,22 тон визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Так відповідно до положень ст.ст. 7, 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на листопад 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2294 грн, а мінімальна заробітна плата 6000 грн.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10.09.2021 (справа №405/6285/21) накладено арешт на порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон та порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, загалом у кількості 3009,22 тон.

Так відповідно до звіту Науково-дослідницького центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності про оцінку 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (4АН2) та 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (Ш961У), ринкова вартість 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (4АН2) станом на 01.01.2021 року становить 1706 гривень/або 60 доларів США, а ринкова вартість 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (Ш961У) станом на 01.01.2021 року становить 1706 гривень/або 60 доларів США.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Управління зазначеними активами здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

З огляду на викладене, виникла необхідність у передачі порохових зарядів РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон та порохових зарядів РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, загалом у кількості 3009,22 тон в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з метою забезпечення їх збереження, у тому числі економічної вартості.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали просили його задовольнити, пославшись на обставини зазначені у клопотанні.

Слідчий підтримав позицію прокурорів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки під час розгляду клопотання прокурором не зазначено, який саме нормативний акт, на підставі якого мала бути ліцензія на придбання вказаних порохових зарядів. Окрім того, ТОВ «ВВК» зверталось до дозвільної системи у м. Запоріжжі та отримало листа, згідно якого ліцензія на придбання даного майна не потрібна.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що дійсно на території військової частини НОМЕР_1 зберігається зазначене в клопотанні майно, а саме порохові заряди РСИ-12К (4АН2) та порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У), на підставі договору зберігання. Керівництво військової частини неодноразово зверталось до ТОВ «ВВК» з приводу вивозу зазначених порохових зарядів, оскільки сховища в яких вони зберігаються, руйнуються і військова частина за власні кошти вимушена здійснювати ремонт. При цьому, зберігання зазначених порохових зарядів в неналежних умовах, може призвести до їх детонування, що в свою чергу становить дуже велику суспільну небезпеку.

Представник Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що діяльність Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів спрямована на збереження економічної вартості речових доказів, що може бути здійснено або шляхом управління за договором, або шляхом їх реалізації.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001176 від 27.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою заступника керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 від 02.09.2021 року порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон та порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, загалом у кількості 3009,22 тон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001176 від 27.05.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10.09.2021 (справа №405/6285/21) накладено арешт на порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон та порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, загалом у кількості 3009,22 тон, із застосуванням заборони розпорядження та користування вказаним майном, що вказує на неможливість реалізації зазначеного майна без відповідного дозволу суду (рішення про скасування арешту майна).

Відповідно до звіту Науково-дослідницького центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності про оцінку 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (4АН2) та 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (Ш961У), ринкова вартість 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (4АН2) станом на 01.01.2021 року становить 1706 гривень/або 60 доларів США, а ринкова вартість 1 (одного) кілограму порохового заряду марки пороху РСИ-12К (Ш961У) станом на 01.01.2021 року становить 1706 гривень/або 60 доларів США.

Статтею 100 КПК України, передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина 5 ст. 100 КПК України, передбачає, що речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Крім того, в положеннях ч. 6 ст. 100 КПК України, зазначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Крім того, відповідно до п. 5 Порядку зберігання речових доказів, стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 (зі змінами та доповненнями, станом на 16.11.2016 року), умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Пунктом 4 частини першої статті 9 Закону на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

Абзацом першим частини першої статті 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Згідно абзацу другого частини першої статті 19 Закону, активи, визначені абзацом першим цієї статті, приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів.

Управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх економічної вартості. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Тобто, вжиття заходів щодо управління вказаним арештованим майном спрямовано на захист інтересів власників майна, оскільки гарантує їм збереження його вартості, а також дає можливість збільшити цю вартість, компенсуючи тим самим усі негативні наслідки застосування такого заходу.

З матеріалів клопотання вбачається, що вартість зазначених у клопотанні речових доказів, на які накладено арешт у вказаному кримінальному провадженні, значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, та письмова згода власника на передачу його в управління відсутня. Отже, зазначені активи можуть бути передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Таким чином, передача арештованих у вказаному кримінальному провадженні зазначених вище речових доказів для управління Національному агентству на умовах ефективності, а також збереження їх економічної вартості є об`єктивною необхідністю з метою виключення прямого або опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно, запобігання можливості його відчуження, знищення, перетворення, псування (знецінення).

Також прокурором доведено, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна, активів та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження речових доказів ускладнить або унеможливить виконання завдань кримінального провадження в частині забезпечення збереження економічної вартості речових доказів.

Зважаючи на викладене, з метою досягнення цілей накладення арешту на майно, збереження цього майна та його економічної вартості, забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, наявна об`єктивна необхідність у передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів зазначених вище об`єктів, визнаних речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому, підстав (ч. 4 ст. 21 Закону) для надання дозволу для реалізації зазначеного в клопотанні майна, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 171-173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 , про передачу речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, для здійснення заходів з управління ними, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001176 від 27.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.
З метою забезпечення збереження економічної вартості речових доказів у кримінальному провадженні № 0001176 передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними у порядку та на умовах, визначених ст. 100 КПК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», майно, на яке у кримінальному провадженні накладено арешт, та визнане речовими доказами, а саме порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон та порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, загалом у кількості 3009,22 тон.
Ухвала, з урахуванням положень ч. 7 ст. 100 КПК України щодо особливостей розгляду даної категорії клопотань (в порядку ст.ст. 171-173 КПК України), може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9