УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000042 від 16.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

26 липня 2021 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000042 від 16.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 30.03.2021 слідчими СУ ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні №0000042, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено обшук нежитлового приміщення Миронівської міської ради Київської області.

Під час вказаного обшуку також проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого було вилучено його особисті речі, мобільний телефон марки Айфон та блокнот. Вказане вбачається з протоколу обшуку від 30.03.2021 р. (копія додається).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2021 задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження №0000042 від 16.02.2021, про арешт майна, та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 30.03.2021 в Миронівській міській раді, в тому числі, на майно ОСОБА_4 , тобто мобільний телефон марки Айфон та блокнот, які вилучені в ході його особистого невідкладного обшуку.

Однак з таким рішенням слідчого судді заявник не згоден, вважає, що ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2021 є необґрунтованою, незаконною та невмотивованою, з огляду на таке.

Так, в ухвалі слідчого суді, якою накладено арешт на майно та в самому клопотанні про арешт, а також в доданих до нього документах вказано, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 16.02.2021 року здійснюється слідчими СУ ГУНП у Київській області, у зв`язку з чим орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 16.02.2021 мав би звертатись з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва.

Разом з тим, як зазначає представник власника майна у своєму клопотанні, слідчий, прийнявши рішення про проведення особистого (невідкладного) обшуку ОСОБА_4 , під час проведення обшуку нежитлового приміщення Миронівської міської ради, зобов`язаний був після його проведення невідкладно звернутись до слідчого судді з клопотанням за погодженням з прокурором про проведення обшуку ОСОБА_4 , однак всупереч Кримінального процесуального кодексу України цього не зробив. Більше того, слідчий не вказав в протоколі обшуку ідентифікуючих ознак мобільного телефону, та не зазначив про нього в описі вилученого під час обшуку 30.03.2021 майна.

Оскільки особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого було вилученого особистий телефон та блокнот останнього, проведено слідчим без правових підстав, слідчий суддя, як вважає представник власника майна, розглядаючи клопотання про арешт майна, мала відмовити прокурору в задоволенні клопотання про арешт у частині майна ОСОБА_4 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та додатково вказав, що ухвалою Київського апеляційного суду ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року залишено без змін.

Уповноважений слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0000042 в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися завчасно та належним чином. Додаткових пояснень, заяв та клопотань до суду не направляли.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.

Слідчий суддя, вислухавши думку заявника, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що в провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000042 від 16.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження №0000042 від 16.02.2021, про арешт майна, та накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 30.03.2021 в ході обшуку приміщення Миронівської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, 48, а саме: блокнот та мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕ1: НОМЕР_1 , ІМЕ2: НОМЕР_2 з сім-картою «Київстар» НОМЕР_3 .

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що накладення арешту на майно має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, а майно, на яке прокурор просить накласти арешт, підпадає під ознаки ст.ст. 98, 167 КПК України, тобто має ознаки речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищеними чи відчуженими.

При цьому слідчим суддею було встановлено, що клопотання не суперечить вимогам КПК України, містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, арешт майна відповідає принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, є пропорційним тяжкості правопорушення та не становитиме надмірного тягаря для володільця майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

На час розгляду слідчим суддею цього клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність. Також заявником не наведено доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року була предметом розгляду Київського апеляційного суду, який в своїй ухвалі від 01 липня 2021 року підтвердив законність та обґрунтованість вказаної ухвали слідчого судді.

Так, в ухвалі Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року зазначено про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого ході проведення обшуку дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання про накладення арешту на майно, зокрема, персональний записний блокнот, мобільний телефон «Айфон, можуть містити інформацію про об`єкт досудового розслідування та мають суттєве значення для досудового розслідування.

Проаналізувавши наведені аргументи, слідчий суддя не знаходить підстав для висновку, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000042 від 16.02.2021.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000042 від 16.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 серпня 2021 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1