Справа № 134/1311/21
Провадження №11-кп/801/1239/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000055 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и в :

08 березня 2021 року, у вечірній час доби, ОСОБА_8 , за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . спільно зі своїм знайомим - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпивали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник конфлікт, який переріс в бійку, під час якої ОСОБА_8 взяв до правої руки із столу виделку, якою наніс ОСОБА_9 декілька ударів в область верхніх кінцівок. В подальшому, ОСОБА_8 в ході бійки з ОСОБА_9 наніс йому декілька ударів кулаками рук та ніг по тулубу, а вкінці взявши до правої руки зі столу скляну пляшку, наніс ОСОБА_9 один удар в голову. Після чого, бійка припинилась та ОСОБА_9 пішов додому за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 09 березня 2021 року близько 03.00 год., ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання виявив крадіжку належного йому майна, а саме грошових коштів та флешнакопичувача, в крадіжці чого запідозрив ОСОБА_9 , через що вирішив йти до останнього з метою з`ясування обставин викрадення вищевказаного майна.

Прибувши до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 зайшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , та виявив останнього сплячим на ліжку.

В зв`язку з тим, що у вказаному будинку відсутнє світло ОСОБА_8 вирішив освітлити його за допомогою багаття яке розклав на підлозі в кімнаті, де знаходився ОСОБА_9 .

Після того, як ОСОБА_8 розпалив багаття, він розбудив ОСОБА_9 та запитав, де знаходиться викрадене в нього майно, на що останній відповів відмовою.

В свою чергу, ОСОБА_8 наніс долонею правої руки декілька ляпасів по обличчю потерпілого. У відповідь ОСОБА_9 дістав з кишені штанів гроші в сумі 50 грн. та протягнув їх в бік ОСОБА_8 . Разом з цим, з кишені ОСОБА_9 випав флеш-накопичувач, який належить ОСОБА_8 , що розлютило останнього.

Маючи раптово виниклий умисел на протиправне позбавлення життя іншої людини діючи, умисно, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті людини, ОСОБА_8 почав хаотично кулаками рук наносити численні удари по обличчю, тулубі та ногах ОСОБА_9 . В подальшому взявши до рук дерев`яний стілець, ОСОБА_8 наніс ним удар по голові потерпілого внаслідок чого стілець розламався.

В результаті даного удару ОСОБА_9 втратив свідомість та впав з ліжка на підлогу в багаття, від якого в нього загорівся верхній одяг. В свою чергу, оскільки від багаття в кімнаті відбулося скупчення диму, ОСОБА_8 , взявши з підлоги до правої руки ніжку від стільця, іншою рукою за верхній одяг ОСОБА_9 витягнув останнього з будинку на подвір`я.

Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на протиправне позбавлення життя іншої людини діючи, умисно, діючи з помсти, наніс декілька ударів ніжкою від стільця по голові та шиї ОСОБА_9 . Після чого, переконавшись, що останній не чинить ніякого фізичного супротиву та не подає ознак життя ОСОБА_8 викинув ніжку від стільця на землю.

В подальшому зайшовши до будинку, ОСОБА_8 загасив рештки багаття та залишивши місце скоєння кримінального правопорушення поїхав додому.

Згідно висновку експерта від 24.03.2021 № 022 під час проведення, судово-медичної, експертизи трупа громадянина ОСОБА_9 , встановлено наявність у нього тілесних ушкоджень у вигляді ( 1) забійної рани в тім`яних ділянках, волосяної частини голови горизонтально в напрямку справа на ліво; (2) забійна рана на лівій вушній раковині з переходом на ділянку кута нижньої щелепи і по ходу краю нижньої щелепи визначається; (З) розлитий синець на правій вушній раковині по передній та задній поверхнях з переходом на шкіру голови та за вушною раковиною; (4) множинні синці на чолі, в обох орбітальних ділянках, в правій та лівій виличних ділянках, на верхній губі та на підборідді; (5) розрив вуздечки верхньої губи та крововилив верхньої губи в ділянці перестінку рота; ( 6) гематома на лівому плечі, по передній, зовнішній та задній поверхнях у всіх третинах та L - подібної ферми колота рана лівого плеча з довжиною раненого каналу 13,0 см.; (7) гематома та L - подібної форми колота рана лівого передпліччі по зовнішній поверхні з довжиною раневого каналу 5,Осм.; (8) розлитий синець та садна по тильній поверхні лівої китиці; (9) гематома та L - подібної форми колота рана по задній поверхні правого передпліччя у верхній третині на границі з ліктьовим суглобом, з довжиною раневого каналу 8,0 см.; (10) множинні синці на обох плечах та передпліччях; (11) множинні синці різної форми по зовнішніх поверхнях грудної клітки з права та з ліва, по середнє підпахових лініях; (12) синці по передній поверхні черевної стінки (на животі), які зливаються між собою; (13) прижиттєві термічні опіки полум`ям - опікові рани живота з переходом в надлобкову та лобкову ділянки, та на нижніх кінцівок ІП-А,В-ІV, біля 19% площі поверхні тіла; (14) множинні синці на стегнах та гомілках на зовнішніх; ( 15) закрита-тупа травма шиї - закритий повний перелом під`язикової кістки в місці з`єднання тіла кістки із лівими великим рогом. На щитоподібному хрящі виявлений повний косий перелом, який проходить між пластинами хряща. (16) ознаки загального переохолодження організму яєчка підтягнуті до пахових каналів, «гусяча» шкіра на тулубі та кінцівках.

2. а) Ушкодження, зазначені в п. 1., у вигляді синців та саден утворились від дії тупого-твердого прелмету (ів), з обмеженою контактуючою поверхнею які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень і згідно даних описової частини висновку експерта, відповідають строку настання зазначеному у постанові тобто за обставин події, яка мала місце з 08.03 на 09.03.2021.

Ушкодження у вигляді синців та саден, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.1.б «Правил, судово-медичного, визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6). б) Ушкодження у вигляді колотих ран, які ускладнилися підшкірними гематомами, виникли від дії твердого, не виключено, загостреного предмету трикутної, або ж L-подібної форми, з шириною сторін біля 0,8 см.

Ушкодження у вигляді підшкірних гематом та колотих ран у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад шість днів, але не більше як три тижні/21 день (згідно п.2.3.3 «Правил, судово-медичного, визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № б).

Забійні рани волосяної частини голови та на лівій вушній раковині з переходом на ділянку кута нижньої щелепи утворилися від дії не металевого тупого твердого предмета з ребром.

При дослідженні фрагмента шкіри на наявність заліза шляхом кольорової хімічної реакції, в проекції ран блакитнувато-зеленого забарвлення, характерного для заліза, не виявлено.

Зазначені рани у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад шість днів, але не більше як три тижні/21 день (згідно п.2.3.3 «Правил, судово-медичного, визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6).

в) Опікові рани, які розташовуються на живота і поширюються в надлобкову та лобкову ділянки з переходом на передні та переднє-внутрішні поверхні стегон та гомілок - термічні опіки полум`ям III-A,B-IV ступеню загальною розмірами біля 19% площі тіла, виникли від дії термічного фактора - полум`я, мають ознаки прижиттєвих, що підтверджується даними судовогістологічної експертизи фрагменту шкіри з опіком, в якому збережена початкова (мінімальна) клітинна реакція.

Згідно п.2.1.3.р «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» зазначені термічні опіки належать до тяжких ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

г) Закрита черепно-мозкова травма. Крововиливи в м`які тканини голови в правій скроневій ділянці та м`язи скроні. Забій головного мозку. Набряк та дислокація головного мозку. Крововиливи в синуси твердої мозкової оболонки, в м`які мозкові оболонки, в шлуночки головного мозку, в речовину головного мозку (права скронева ділянка).

Зазначена закрита черепно-мозкова травма утворились від дії тупоготвердого предмету (ів), з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень і гідно даних описової частини висновку експерта, відповідає строку настання зазначеному у постанові тобто за обставин події яка мала місце з 08.03 на 09.03.2021.

Згідно п. 2.1.3 .в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» зазначені переломи під`язикової кістки та щитоподібного хряща належать до тяжких ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

д) Закрита тупа травма шиї - перелом під`язикової кістки, повний косий перелом шито-подібного хряща, утворились від дії тупого твердого предмета перед та в момент настання смерті, і стоять в причинному зв`язку з настанням смерті. Детальніше висловитися щодо механізму утворення даних переломів не є можливим, що пов`язано із відсутністю чіткого відображення ознак стиснення та розтягнення на під`язикової кістці та на окостенілому щитоподібному хрящі.

Згідно п.2.1.3.і «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» зазначені переломи під`язикової кістки та щитоподібного хряща належать до тяжких ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

З. Смерть громадянина ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії внаслідок закритої тупої травми шиї - переломів під`язикової кістки та повного косого перелому щитоподібного хряща, що підтверджено даними секційного дослідження трупа, наявність крововиливів в ділянці кореня язика, крововиливів в органокомплекс шиї, в ділянці під`язикової кістки, щитовидного хряща з переходом в м`язи та м`які тканини шиї по бокових поверхнях, а також ознаками швидконасталої (наглої) смерті (темний, рідкий стан крові, наявність петехіальних крововиливів під зовнішню оболонку серця та легень в сполучні оболонки очей, ексхіматична маска, повнокров`я внутрішніх органів.

4. Наявність в крові від трупа громадянина ОСОБА_9 карбоксигемоглобіну у концентрації 46%, свідчить про те, що незадовго до смерті громадянин ОСОБА_9 , перебував у середовищі з переважаючою концентрацією вуглекислого газу (чадного газу).

При судово-хімічній експертизі крові та сечі від трупа гр. ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,9 %о у крові та 1,5 %о у сечі, що у живих осіб відповідає сильному алкогольному сп`янінню.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які призвели до смерті ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, Обраний відносно останнього запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінується, та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою змінити запобіжний захід останньому на цілодобовий домашній арешт та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, перебуває у фактичному шлюбі із ОСОБА_10 ; обвинувачений є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію як інвалід війни ІІ групи, має захворювання пов`язані із захистом Батьківщини (хронічний дискогенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L5-S1 корінців ліворуч з розвитком парезу лівої стопи зі стійкими вираженими больвовими та м`язо-тонічним синдромами в стадії нестійкої ремісії при помірному порушенні функції).
Сторона захисту зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового слідства та суду не мав і не має такого наміру, як і не може будь-яким чином впливати на свідків, оскільки свідків події, яка відбувалась в ніч з 08 на 09 березня 2021 року не існує, а тому і впливати на них не можливо.
Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги особу покійного ОСОБА_9 , який був неодноразово судимим, вів аморальний спосіб життя, неодноразово погрожував ОСОБА_8 фізичним насильством та вбивством, а також вчиняв неправомірні дії відносно ОСОБА_8 .
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; нових належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою стороною захисту в ході апеляційного перегляду не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення.
Доводи сторони захисту про те, що в обвинуваченого ОСОБА_8 є міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, та те що він є інвалідом ІІ групи та має певні захворювання, а тому йому слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи сукупністю фактичних обставин справи не дає підстав для застосування вищезазначеного запобіжного заходу.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_11 КРИВОШЕЯ