Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 00000225 від 20.02.2018 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Цумань Ківерційського району Волинської області, громадянина України, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , із середньою-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Цумань Ківерційського району Волинської області, громадянина України, зареєстрований АДРЕСА_3 , проживаючого АДРЕСА_4 , із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначено покарання два роки обмеження волі.

Прийнято рішення строк покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та процесуальних витрат.

Як визнав доведеним суд, 20.02.2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території кварталу 6 виділу 13 Клеванського лісництва ДП «Клеванське лісове господарство», що неподалік с.Жобрин Рівненськеого району Рівненської області, таємно викрали лісопродукцію три колоди дерева дуба звичайного довжиною 1060 мм торцеві сторони 455 на 455 та 480 на 480 мм. вартістю 2429 грн. 52 коп; довжиною 1109 мм торцеві сторони 475 на 480 та 520 560 мм, вартістю 3 тис. 104 грн. 39 коп; довжиною 1070 мм торцеві сторони 455 на 455 та 460 на 465 мм, вартістю 2 тис. 429 грн 52 коп, заподіявши шкоду на загальну суму 7 963 грн. 43 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 за призначенням - адвокат ОСОБА_9 , покликаючись на недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованого діяння належними і допустимими доказами та призначення надто суворого покарання, просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати і виправдати підзахисного.

Захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за угодою - адвокат ОСОБА_8 вважає вирок суду першої інстанції постановленим з порушенням вимог кримінального процесуального закону через неповноту судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Просить вирок щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_10 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення їх винуватості і вичерпанням можливості отримання таких доказів.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 і ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , доводи прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в скарзі сторони захисту, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні і перевірених судом доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Твердження обвинувачених про непричетність до кримінального правопорушення, за яке їх засуджено, оскільки ОСОБА_6 лише перевозив вищевказану деревину, а ОСОБА_7 знаходився у транспортному засобі, яким деревина перевозилася, внаслідок домовленості з ОСОБА_6 про підвезення до місця проживання, не є переконливими і спростовуються зібраними у провадженні доказами.

За показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - помічників лісничого ДП « Клеванське лісове господарство» 20.02.2018 року вони перебували на патрулюванні у кварталі № 7, почули звук бензопили, а коли прибули на місце події, побачили автомобіль» Опель Фронтера» і двох чоловіків, один з яких ( ОСОБА_6 ) працював бензопилою, після чого завантажили деревину в автомобіль, про що було повідомлено співробітників поліції, які затримали даний транспортний засіб, завантажений породою дуба, та ОСОБА_6 з ОСОБА_7 яких впізнали, відповідно до протоколу пред`явлення особи до впізнання (а.с. 53-55,56-58,114-116, 117-119).

Згідно протоколу огляду місця події від 20.02.2018 року ( а.с. 16, 22-23) на місці події було виявлено зріз дерева породи дуб та залишки дерев`яної стружки, а в автомобілі «Опель Фронтера» - три колоди деревини дуба, які, відповідно до висновку судової трасологічної експертизи ( а.с. 70-90) до розділення з деревом дуба складали одне ціле.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле ( зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо, належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд при призначенні покарання врахував тяжкість вчиненого правопорушення, дані про особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин і призначив їм покарання у виді двох років обмеження волі, зазначивши, що саме таке покарання, на думку суду, є необхідним для виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Між тим, відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, злочин, за який їх засуджено, не відноситься до категорії тяжких злочинів, обидва позитивно характеризуються, мають міцні соціальні зв`язки, родину, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо їх поведінки протягом декількох років з моменту вчиненого до дня ухвалення вироку, що не заперечується прокурором.

За таких обставин, на думку колегії суддів, щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 можливо застосувати положення ст.75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки їх виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення за ними контролю з боку органу пробації.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними за ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язки :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду засудженими та іншими учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3