Ухвала

Іменем України

04 листопада 2021 року

м. Київ
справа № 221/8802/18

провадження № 51- 5156 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 08 вересня 2021 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Орди-Василівка Софіївського району Дніпропетровської області, працюючого слюсарем ремонтником ТОВ «Метінвест», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Волноваха Донецької області, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Волноваського районного суду Донецької області від 19 травня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27 листопада 2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, діючи за попередньою змовою між собою, зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрали металеві двері вагою 43 кг, вартістю 6 гривень за 1 кг, загальною вартістю 258 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 258 гривень.
28 листопада 2018 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , де шляхом вільного доступу проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали металобрухт загальною масою 65 кг, вартістю 6 гривень за 1 кг, на загальну суму 390 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 390 гривень.
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 25 травня 2021 року виправлено описку у вироку Волноваського районного суду Донецької області від 19 травня 2021 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Резолютивну частину вироку доповнено абзацом другим наступного змісту: «На підставі частини 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі». У зв`язку з чим абзац 2, 3, 4 та 5 вказаного вироку вважати абзацами 3,4,5,6.
Резолютивну частину вироку доповнено абзацом сьомим наступного змісту: «На підставі частини 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі». У зв`язку з чим абзац 6, 7 8, 9 та 10 вказаного вироку вважати абзацами 8,9,10, 11 та 12.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 08 вересня 2021 року апеляційні скарги прокурора Волноваської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 25 травня 2021 року про виправлення описки у вироку суду та на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 19 травня 2021 року задоволено частково.
Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 25 травня 2021 року скасовано.
Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 19 травня 2021 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінено.
Визначено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.3 т. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підстав ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Визначено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підстав ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом 2 років іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них обов`язки.
В іншій частині вирок суду залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що змінюючи вирок місцевого суду в частині призначення покарання ухвалою замість ухвалення нового вироку, суд апеляційної інстанції погіршив становище обвинувачених. Стверджує про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 374, 408, 420, 421 КПК України, оскільки судом апеляційної інстанції було змінено покарання, яке не було призначено судом першої інстанції, а також апеляційним судом не дотримано процесуальної форми судового рішення.

Мотиви суду
Перевіривши дотримання прокурором порядку та строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Так, суд касаційної інстанції згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і правильність кваліфікації їхніх дій у касаційній скарзі прокурора не оспорюються,а тому в касаційному порядку не перевіряються.
Доводи прокурора щодо погіршення становища обвинувачених внаслідок зміни вироку місцевого суду судовим рішенням у формі ухвали апеляційного суду, а не ухваленням вироку апеляційного суду, є необґрунтованими з таких підстав.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.
Частина 1 ст. 412 КПК України визначає, що істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
У силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду змінити вирок, скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 418 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК цього Кодексу, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.
Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не застосував ч. 1 ст. 70 КК України та не призначив їм остаточне покарання. Вважаючи це механічною випадковою помилкою, суд постановив ухвалу про виправлення описки, якою було доповнено резолютивну частину вироку абзацами щодо остаточного призначення покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, частково задовільнив апеляційну скаргу прокурора, обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції про виправлення описки та змінив вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, зазначивши в ухвалі підстави постановлення такого рішення.
У своїй ухвалі апеляційний суд зазначив, що судом при призначенні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню.
Натомість ухвалою від 25 травня 2021 року про виправлення описки у вироку щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд виправив як описку та застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме фактично призначив обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, змінивши тим самим зміст судового рішення в частині призначеного покарання, що не можна вважати виправленням описки або очевидною технічною помилкою.
Апеляційний суд погодився з доводами апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали суду про виправлення описки у вироку, оскільки фактично суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою змінив зміст резолютивної частини вироку, що не входить до його компетенції, це не є опискою, яку можна виправити відповідно до вимог ст. 379 КПК України, тому скасував ухвалу суду від 25 травня 2021 року про виправлення описки у вироку від 19 травня 2021 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі про скасування вироку та ухвалення нового вироку, дійшов обґрунтованого висновку, що вони безпідставні з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:
1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідності застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Також з положень ст. 421 КПК України вбачається, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
За правовим змістом цих норм слід констатувати, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у передбачених статтями 420, 421 КПК України випадках та в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважав необхідним змінити вирок суду першої інстанції, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушувалось питання про необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення або про застосування більш суворого покарання, тобто не ставилось питання про погіршення становища обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваного судового рішення внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
В касаційній скарзі прокурора не наведено переконливих доводів на обґрунтування погіршення становища засуджених в результаті зміни вироку місцевого суду в частині призначення покарання ухвалою апеляційного суду, а не ухваленням вироку.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для зміни або скасування судових рішень, у касаційній скарзі прокурора не наведено.
Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного суду від 08 вересня 2021 року стосовно засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3