Справа №589/1337/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1142/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

13 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/1337/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2021 щодо продовження обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Комсомольськ Полтавської області, проживаючому АДРЕСА_1 , раніше судимому

запобіжний захід у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки при винесенні ухвали суд не дотримався вимог ст. 194, 196 КПК, висновки суду не підтверджуються матеріалами дослідженими в ході судового розгляду. ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання з дружиною та донькою, дружина ОСОБА_8 офіційно працює, отримує заробітну плату і має можливість утримувати обвинуваченого на час перебування його під домашнім арештом.

ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК.

Зважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції не завершений, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, існують та не зменшилися, тому прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2021 строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжений до 14.10.2021. Своє рішення суд першої інстанції умотивував наявністю ризиків, що свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він раніше був засуджений 9 разів, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, не має позитивних характеристик, до затримання не мав постійного місця роботи, власного житла, не зареєстрований та не є постійним мешканцем м. Шостка.

До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 надійшли письмові заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, а обвинувачений ОСОБА_8 не виявив бажання бути присутнім в судовому засіданні, тому враховуючи положення ч. 4 ст. 107, ст. 401, 405 КПК колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд кримінального провадження у відсутність сторін без фіксування технічними засобами судового засідання.

Відповідно ч. 2 ст. 331 КПК, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а згідно ч. 4 ст. 199 (глава 18) КПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухваливши рішення щодо продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку, оскільки при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 199 і 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, зокрема, ту обставину, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого та наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, та які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали, а також неможливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_8 є особою, яка має у кримінальному провадженні процесуальний статус обвинуваченого, і обґрунтованість пред`явленого обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку чи іншого рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена надавати оцінку дослідженим судом першої інстанції доказам у справі як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, вирішувати наперед питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь та може з`ясовувати і встановлювати тільки наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження, а також передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності (доцільності) тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання. У свою чергу доцільність продовження застосування запобіжного заходу повинна відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст. 177-178 КПК, у їх співвідношенні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Так, згідно ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого тощо у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. При цьому відповідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановленим судом першої інстанції ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу в триманні обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_8 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Щодо розумності строку тримання під вартою, то колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02), де констатовано, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в конкретному випадку залежності від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості».

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції помилився у наданні ОСОБА_8 негативної характеристики, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки захисником не надано будь-якої достовірної інформації про існування у обвинуваченого достатньо міцних соціальних зв`язків, щоб забезпечити запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,а зазначені захисником обствини не є тими безумовними обставинами, що унеможливлюють тримання ОСОБА_8 під вартою, і враховуються колегією суддів у сукупності з іншими наведеними вище фактичними обставинами кримінального провадження.

Зокрема, оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів враховує вимоги кримінального процесуального закону щодо порядку отримання показань цих осіб на різних стадіях кримінального провадження, тобто ризик такого впливу з боку обвинуваченого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження і оцінки у визначений законом спосіб.

Про ризик вчинення нових кримінальних правопорушень свідчить попередня поведінка обвинуваченого, систематичне вчинення ним кримінальних правопорушень, наявність попередніх судимостей, стійке небажання стати на шлях виправлення.

Зважаючи на наявність ризиків переховування ОСОБА_8 від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення нового кримінального правопорушення, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілого від кримінального правопорушення привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_8 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

постановила:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2021 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4