Провадження № 1-кп/643/859/21
Справа № 643/7074/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0007114 від 19.12.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянки України, освіта середня, не працююча, розлучена, має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Харків, громадянина України, має незакінчену вищу освіту, працюючого у ВАТ «Глобал Газ Груп» на посаді начальника служби безпеки, неодруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.12.2018 року, приблизно о 00.20 годині, знаходячись у приміщені кафе «Берлога», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів 248/1, разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпиваючи спиртні напої та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши в приміщенні вказаного кафе раніше не знайому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якої при собі знаходилась жіноча сумка, з якої вона протягом часу відпочинку у вищевказаному кафе діставала для здійснення дзвінків мобільний телефон та гроші із гаманця для здійснення оплати за чеком, та діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступили між собою у злочинну змову та розподілили злочинні ролі.

В подальшому, ОСОБА_7 , побачивши, як ОСОБА_10 вийшла з приміщення кафе на вулицю взявши з собою свою жіночу сумку, прослідувала слідом за нею, та діючи згідно розробленого злочинного плану, виконуючи відведену їй злочинну роль, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_10 , яка курила біля входу в кафе та на лівій руці тримала жіночу сумку, спровокувала безпідставний конфлікт.

Після цього, ОСОБА_7 , побачивши як з приміщенні кафе вийшов ОСОБА_8 , продовжуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, завдала долонею правої руки один удар по обличчю ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 слідом завдав удар кулаком лівої руки у ліву частину голови потерпілої, від удару ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 впала на асфальт, ОСОБА_7 завдала удар правою ногою по голові потерпілої, слідом ОСОБА_8 наніс удар стопою обутої правої ноги у кросівки по обличчю ОСОБА_10 від чого потерпіла впала на спину та намагалась піднятися з асфальту, однак ОСОБА_8 знову наніс удар правою ногою по голові потерпілої ОСОБА_10 , від чого вона впала на асфальт потиличною частиною голови, тримаючи руками себе за голову.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_10 , згідно з висновками судово-медичних експертиз № 09/1910-С/2018 від 29.12.2019року, № 09/58-С/2019 від 23.01.2019 року: синці на голові, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкодженнях (відповідно до п.п. 2.3.2 «б» п. 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, за попередньої змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи що опір потерпілої до супротиву подавлений, відкрито викрала жіночу сумку, яка знаходилась на асфальті поруч з лежачою ОСОБА_10 , в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung Galaxy star 2 duos», вартістю згідно з судово-товарознавчою експертизою № 423 від 10.01.2019 року 780 грн., з сім картою мобільного оператора Київстар, яка не представляє матеріальній цінності для потерпілої, мобільний телефон «Smartex M512», вартістю згідно з судово-товарознавчою експертизою № 423 від 10.01.2019 року 1240,15 грн., з сім картою мобільного оператора Київстар, яка не представляє матеріальній цінності для потерпілої, гроші у розмірі 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2520,15 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, не заперечувала обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначила, що 19 грудня 2018 року знаходилася разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 в кафе «Берлога», вживали спиртні напої. Побачили раніше незнайому ОСОБА_10 , у якої була при собі жіноча сумка, з якої вона діставала мобільний телефон та гаманець з грошима. Потім вона побачила, як ОСОБА_10 вийшла на вулицю, тримаючи при собі сумку, та курила на вході в кафе. Між ними виник конфлікт. Потім вона побачила, що з кафе вийшов ОСОБА_12 , вона завдала долонею правої руки один удар по обличчю ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 слідом завдав удар кулаком лівої руки у ліву частину голови потерпілої, від удару ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 впала на асфальт, ОСОБА_7 завдала удар правою ногою по голові потерпілої, слідом ОСОБА_8 наніс удар стопою обутої правої ноги у кросівки по обличчю ОСОБА_10 від чого потерпіла впала на спину та намагалась піднятися з асфальту, однак ОСОБА_8 знову наніс удар правою ногою по голові потерпілої ОСОБА_10 , від чого вона впала на асфальт потиличною частиною голови. Потім ОСОБА_7 взяла сумку потерпілої, яка знаходилась поряд з нею, та забрала два мобільні телефон з сім-картою та гаманець, в якому було 500 грн. Один телефон вона здала в ломбард, а другий потім повернула потерпілій. Також придбала та повернула потерпілій сумку. Відшкодувала потерпілій шкоду на суму 10000 грн. Просила вибачення у потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, не заперечував обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначив, що 19 грудня 2018 року знаходився разом зі своєю знайомою ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у приміщенні кафе «Берлога», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, розпиваючи спиртні напої. В приміщенні вказаного кафе побачили раніше не знайому ОСОБА_10 , у якої при собі знаходилася жіноча сумочка, з якої вона протягом часу відпочинку у вищевказаному кафе діставала для здійснення дзвінків мобільний телефон та гроші з гаманця для здійснення оплати, та у останньої виник конфлікт з барменом через напої. Потім ОСОБА_10 пішла на вихід, а за нею вийшла ОСОБА_7 , а потім він. У ОСОБА_7 виник конфлікт з ОСОБА_15 . Після цього, ОСОБА_7 завдала долонею правої руки один удар по обличчю ОСОБА_10 , він слідом завдав удар кулаком лівої руки у ліву частину голови потерпілої, від його удару потерпіла впала на асфальт, ОСОБА_7 завдала удар правою ногою по голові потерпілої, слідом він наніс удар стопою обутої правої ноги у кросівки по обличчю ОСОБА_10 ,. від чого потерпіла впала на спину та намагалася піднятися з асфальту, однак ОСОБА_8 знову наніс удар правою ногою по голові потерпілої ОСОБА_10 , від чого вона впала на асфальт. Після цього вони взяли жіночу суму потерпілої, в якій знаходилися два телефони, сім карта та гаманець з грошима. Їм було не відомо, що все знімається на камеру відеоспостереження. Йому відомо, що ОСОБА_7 повернула потерпілій телефон та відшкодувала якісь кошти. Його мати теж відшкодувала якусь суму коштів потерпілій. Просив у потерпілої вибачення.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_10 направила суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, у зв`язку з тим, що обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завдані злочином збитки відшкодовані у повному обсязі, цивільний позов не заявляє. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має та просила їх суворо не карати.

Судом дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, їх відношення до вчиненого правопорушення, та данні про їх особистості.

Кримінальне правопорушення, що вчинили обвинувачені, відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , є щире каяття, публічне вибачення перед потерпілою, відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновками досудової доповіді, складеної Московським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 22.11.2021, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_7 та її спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умов здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що проводить уповноважений орган з питань пробації, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненого повторних кримінальних правопорушень, участь у виховних заходах та проведення індивідуально-виховної роботи спільно з правоохоронними органами. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушниці від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушницю обов`язків, передбачених ч.3 ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи їй покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статті, за якою вона засуджується, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, обраний стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , у вигляді домашнього арешту, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно, має постійне місце мешкання, працює, має мати похилого віку. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття, публічне вибачення перед потерпілою, відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновками досудової доповіді, складеної Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 06.08.2021, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_8 та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення

цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку уповноваженого органу пробації виконання покарання у громаді для обвинуваченого ОСОБА_8 можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів щодо сприяння обвинуваченому ОСОБА_8 у вирішенні проблем із контролем над поведінкою та мисленням, вживання алкоголю, стосунки у суспільстві. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника додаткового обов`язку, відповідно до ч.3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статті, за якою він засуджується, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Попереднє знаходження під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання за період з 11 квітня 2019 року до 26 листопада 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з винних осіб в дольовому порядку. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 залишити у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Попереднє знаходження під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання за період з 11 квітня 2019 року до 26 листопада 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду. Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Речовий доказ відеозапис від 19.12.2018 на матеріальному носії, а саме диску DVD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung Galaxy star 2 duos», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 , залишити у її володінні.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в доход держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 423 від 10.01.2019 у розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн., по 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. з кожного.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1