Справа № 481/1383/21
Провадж.№ 1-кс/481/488/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого С ВВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове, Казанківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 22.02.2021р. Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік із покладенням обов`язків передбачених п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
Встановив :
Слідчим ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000300 від 18.10.2021р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин, 17.10.2021, починаючи з 14.00 години, ОСОБА_8 перебував в будинку свого товариша ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . В вечірній час доби, близько 16.30 години, точного часу під час досудового розслідування не представилося можливим встановити, до них приєднався їх знайомий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на той час тимчасово проживав в будинку ОСОБА_9 , та вони разом почали вживати спиртні напої та спілкуватися. Під час розмови. ОСОБА_4 почав робити ОСОБА_9 зауваження з приводу того, що останній не приготував вечерю, та в цей час, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, піднявся зі стільця та підійшовши до ОСОБА_9 , який сидів на ліжку, наніс ОСОБА_9 не менше 3 (трьох) ударів кулаком правої руки в область лівої частини голови, від яких в останнього потекла носом кров та він впав на ліжко. Після чого, коли ОСОБА_9 підвівся та знову сів на ліжко, звернувшись до ОСОБА_4 із запитанням, «навіщо він його вдарив», ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 один удар правою ногою в область тулуба (ребер) зліва та один удар кулаком правої руки в область лівої частини голови, внаслідок яких ОСОБА_9 впав на підлогу (на спину). Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 не менше З (трьох) ударів правою ногою (носовою частиною взуття) в область лівої частини голови (в область щоки та потиличної області) та коли ОСОБА_9 від ударів повернувся на правий бік. ОСОБА_4 наніс йому ще близько 3 (трьох) ударів правою ногою (носовою частиною взуття) в область спини.

Внаслідок протиправних насильницьких дій ОСОБА_4 ОСОБА_9 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у виді: набряку головного мозку, субарахноїдального крововиливу, черепно-мозкової травми, внаслідок яких ОСОБА_9 помер.

22.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.11.2021 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 грудня 2021 року без права внесення застави.

16.12.2021 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження обраного підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межа строку досудового розслідування, в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав у ньому заявлених, та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, обрати більш м`який запобіжний захід . Крім того звернув увагу суду на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу до суду було подано з порушенням десятиденного строку, встановленого пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України.

Суд, проаналізувавши клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора , та думку інших учасників судового провадження, вважає, що клопотання про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу на біль м`який слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимогст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченомуст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимогст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 грудня 2021 року без права внесення застави.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що на даний час ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу жодним чином не зменшились і продовжують існувати.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин пов`язаний із застосуванням насильства, що спричинило смерть людини, який, відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, намагався приховати сліди злочину, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене за вказаний злочин, може ухилятись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, наявний ризик того, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та злочин, який на даний час йому інкримінується, був вчинений в період незнятої та непогашеної в установленому законом порядку судимості, та, водночас, в період звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому, на даний час він підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у кримінальному провадженні № 0000219.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу та постійного місця проживання, зловживає алкогольними напоями.

При цьому, зважає суд і на те, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В той же час, суд не відхиляє доводів на користь підозрюваного ОСОБА_4 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Щодо твердження захисника, про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з ти підстав, що воно подане до суду із порушенням десятиденного строку, то слідчий суддя зазначає наступне.

Стаття 199 КПК України, яка регламентує порядок продовження строку тримання під вартою, покладає на слідчого, прокурора певні обов`язки, у тому числі, подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199 КПК України).

Відповідно до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною четвертою статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу. Отже, порушений слідчим строк звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу не є підставою для відмови у задоволенні клопотання..

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив смерть людини, а відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає правових підстав для призначення запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі та визначення розміру застави, оскільки наслідком його дій є смерть людини.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Враховуючи викладене суд вважає, за доцільне клопотання слідчого задовольнити та продовжити строк дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межа строку досудового розслідування, тобто до 22.01.2022 року, а у клопотанні про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 32,110,131,132,176-178,183, 184,199 КПК України, слідчий суддя,
Постановив :
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури, про продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Баштанського району Миколаївської області, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», у межах строку досудового розслідування до 22.01.2022 року, без права внесення застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 .
Строк дії ухвали до 22 січня 2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному , захиснику та скерувати начальнику державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання та слідчому.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.
Повний текст ухвали проголошений о 09:10 год. 20.12.2021 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1