ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 березня 2022 року у кримінальному провадженні №0003232 від 16.11.2021 року щодо

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 в соціальному притулку для осіб без постійного місця проживання, раніше судимий, останній раз 21.03.2014 року вироком Тульчинського районного суду Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у

вигляді тримання під вартою до 30 квітня 2022 року.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій не погоджується із рішенням районного суду, вважає його незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі посилається на те, що потерпіла і свідок були евакуйовані з території України через запровадження воєнного стану, а тому ризик того, що він може на них вплинути є необґрунтованим.

Провадження: №11-кп/822/127/22 Головуючий у І станції: ОСОБА_8 Категорія: ст.422-1 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зазначає, що його попередні судимості не мають відношення до даного провадження і є упередженим ставленням до нього.

Вказує, що ризик того, що він може вчинити інше правопорушення є необґрунтованим, оскільки він майже рік перебуває в Чернівецькій області та жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності.

Звертає увагу на те, що він ніколи не ухилявся від суду, а тому ризик того що він буде переховуватись від судового розгляду є надуманим.

Твердить, що застосування найсуворішого запобіжного захожу має для нього незворотні наслідки та впливає на його соціальне становище.

Просить скасувати ухвалу суду про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши надані відповідно до ст.422-1 КПК України матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

На думку колегії суддів, дані вимоги дотримані судом першої інстанції у повній мірі.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що на розгляді у Першотравневому районному суді м. Чернівці перебуває кримінальне провадження №0003232 від 16.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

17.11.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

18.11.2021 року ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

30.11.2021 року обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 скеровано до Першотравневого районного суду для розгляду по суті.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.01.2022 року задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06.03.2022 року.

01.03.2022 року прокурором ОСОБА_5 було подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , яке було задоволене ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.03.2022 року.

Приймаючи рішення, районний суд, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, обґрунтовано зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати та не зменшились.

Зокрема, суд врахував, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином.

Раніше обвинувачений ОСОБА_6 вже був неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та знову обвинувачується у їх вчиненні, тому районним судом вірно встановлено стійку системність та схильність обвинуваченого ОСОБА_6 до вчинення корисних злочинів, з чим погоджується колегія суддів.

Обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований за межами Чернівецької області та не має постійного фактичного місця проживання у м. Чернівці, не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу.

На даний час безпосередньо не допитані всі свідки та потерпіла у цьому кримінальному провадженні.

Зазначені вище обставини у їх сукупності були достатніми для того,щоб суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та впливати на свідків чи потерпілу, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть на даний час таким ризикам запобігти та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відтак, доводи апелянта про спростування ним зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Посилання апелянта на те, що свідки та потерпіла виїхали за межі України не підтверджені, та не спростовують наявності ризику впливу на цих осіб.

Твердження апелянта про те, що він за час перебування на території Чернівецької області не вчиняв жодного кримінального правопорушення - не зменшує ризик вчинення ним іншого майнового злочину, оскільки обвинувачений не має офіційного джерела доходу.

Посилаючись на незворотні наслідки від перебування під вартою, апелянт не зазначає, які саме наслідки він має на увазі та в чому полягає їх незворотність.

Клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.199 КПК України.

Районний суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 182, 183, КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якому обвинувачується ОСОБА_6 , даних про його особу, визначив йому розмір застави, що достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків у разі її внесення, та є альтернативою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст.176-178,404,405,407,418,419,422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 березня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

11.03.2022 року

(дата засвідчення копії)