Справа № 932/8076/21
Провадження № 1-кс/932/4190/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчої ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчої СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001234 від 24.09.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у с. Нікольське, Солонянського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає у будинку АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчої СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідча зазначає, що 23.09.2021 року о 18 год. 36 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 48 по вул. Запорізьке Шосе у м. Дніпрі, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, підійшов до малолітнього ОСОБА_7 , після чого, діючи з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку з рук, заволодів чужим майном, яке належало потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Redmi Note 8 Pro Forest Green» 6 GB RAM 128 GB ROM, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , вартістю 6999 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
03.10.2021 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля корпусу № 4 будинку № 40 по вул. Запорізьке Шосе у м. Дніпрі, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, побачив на землі сумку-портфель, після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме сумку-портфель, в якій знаходились: калькулятор; окуляри в чорному чохлі; ключі від автомобілю «КАМАЗ» у кількості 5 штук; зарядний пристрій «ОРРО»; візитні картки; кулькові ручки; блокнот; аптечка з болезаспокійливими та анти алергенними засобами; шкіряне портмоне коричневого кольору; картка водія «DRIVER CARD»; посвідчення водія серії НОМЕР_3 ; посвідчення ДОПНВ про підготовку водія серії НОМЕР_4 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий на ОСОБА_9 ; закордонний паспорт № НОМЕР_6 , виданий на ОСОБА_9 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «КАМАЗ 4308», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , серії НОМЕР_8 ; автотранспортні накладні; грошові кошти у сумі 42 250 рублів, що відповідно до НБУ становить 15 430 гривень 55 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.
Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, однак в цей час його дії були помічені свідками кримінального правопорушення, та ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії стали очевидними для оточуючих, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, з корисливих мотивів, повторно, утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння кримінального правопорушення.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
04.10.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідча вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.
У клопотанні слідча зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
З врахуванням зазначеного, прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши альтернативним запобіжним заходом заставу у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити. Додатково пояснив, що ризик переховування від суду та слідства підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк. Він не може бути звільнений від відбування покарання, оскільки інкриміноване діяння вчинив у період іспитового строку за раніше призначеним покаранням. Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, тому з метою його уникнення, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду. Будучі неодноразово засудженим за злочини проти власності, як особа, яка не має постійного легального джерела доходу, з високим ступенем ймовірності може продовжити вчиняти інші злочини, аналогічні тому, у якому підозрюється. Через те, що усі слідчі дії по справі не проведено, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з тим, щоб ті змінили свої показання, або взагалі від них відмовились.
У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що він не дійсно вкрав телефон та сумку, однак грабіж не вчиняв. Заперечував проти задоволення клопотання слідчої. З цих підстав, прохав відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання. Вважав ризики надуманими та такими, що не підтверджуються долученими до клопотання доказами. У випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про обґрунтованість підозри та хоча б одного із ризиків, прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001234 від 24.09.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
04.10.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол огляду місця події від 03.10.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення підозрюваного до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 ; визнання підозрюваним своєї вини у вчиненому; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
Так, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 .
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, на утриманні дітей не має, не є опікуном чи піклувальником над недієздатними чи непрацездатними особами, тобто не має достатньо міцних соціальних зв`язків, перебуває під загрозою призначення, у випадку доведеності його вини, покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк до шести років позбавлення волі. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, за сукупністю вироків йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на тривалий строк. Усвідомлюючи ці обставини, він може вчинити дії, спрямовані на переховування від слідства та суду. Внаслідок відсутності у підозрюваного постійного легального джерела доходу, враховуючи попередні засудження за вчинення умисних злочинів, вважаю доведеним і ризик можливого вчинення іншого умисного корисливого злочину, аналогічного тому, у якому пред`явлено підозру.
Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
З огляду на те, що потерпілим у кримінальному провадженні є малолітній, а також тому, що підозрюваному після отримання цього клопотання стали відомі анкетні дані свідків, на показаннях яких ґрунтується, у тому числі, повідомлена підозра, з урахуванням того, що будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, є високоймовірним ризик позапроцесуального впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, задля уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, тобто відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, його вік та стан здоров`я, а також тяжкість можливого покарання у зв`язку із наявністю невідбутого покарання за попереднім засудженням, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя, вважаю, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не здатні, за викладених обставин, мінімізувати ризик можливого переховування від слідства та суду. Такі запобіжні заходи, як домашній арешт чи особисте зобов`язання можуть бути застосовані до підозрюваного у випадку наявності певної довіри до нього, чого у даному випадку немає, внаслідок того, що інкриміновані злочини, події яких мали місце у різний час, вчинено у період іспитового строку. Окрім того, враховую, що підозрюваний не має місця реєстрації чи постійного місця мешкання у м. Дніпрі, де розташований орган досудового розслідування. Для обрання запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя має володіти доказами щодо можливості внесення підозрюваним грошових коштів у визначеній сумі на депозитний рахунок суду, однак підозрюваний не повідомляв про можливість внесення застави та є не працевлаштованим, що унеможливлює обрання йому такого запобіжного заходу. Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою визначаю 01.12.2021 року.
З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 45400 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчої СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто до 01 грудня 2021 року включно.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 45400 гривень.
При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Дана ухвала діє до 01 грудня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1