Провадження № 1-кп/947/1050/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002477 від 11.07.2019 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Сквирського району Київської області, громадина України, українця, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 16.09.2016 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, який 31.10.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, в літку 2019 року, точну дату та час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці знайшов предмет, ззовні схожий на мисливський ніж, після чого незаконно носив його при собі на території Сквирського району Київської області та міста Одеси.
10 липня 2019 року о 23 годині 30 хвилин, екіпажем поліції охорони УПО в місті Одесі «Хрусталь 29», під час патрулювання у місті Одесі по вулиці Героїв Прикордонників, біля будинку №3, де розташована проїзна частина, був зупинений ОСОБА_5 у якого було виявлено та вилучено предмет схожий на металевий ніж з маркуванням на клинку « Columbia 1418 A», та пластиковою рукояткою чорного кольору, який згідно висновку експерта являється мисливським ножем загального призначення колюче-ріжучої дії, який відноситься до контактної, клинкової холодної зброї, що виготовлений промисловим способом, та який обвинувачений ОСОБА_5 носив при собі в кишені штанів без передбаченого законом дозволу.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: літом 2019 року він знайшов мисливський ніж, який носив при собі без передбаченого законом дозволу на території міста Одеси та Київської області. Потім 10 липня 2019 року він знаходився в місті Одесі на вулиці Героїв Прикордонників, його зупинив співробітники поліції та виявили у нього зазначений ніж. У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.263 КК України за кваліфікуючими ознаками носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (двох) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази - металевий ніж з маркуванням на клинку « Columbia 1418 A», знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави за проведення експертизи грошові кошти у розмірі 1256 гривень.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1