ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1288/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/284/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши 23 вересня 2021 р. у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Тернопільського апеляційного суду в м. Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 р., яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, такого, що не працює, судимого, вироком Борщівського районного суду від 26 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Закрито провадження у справі щодо обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, виправдано в зв`язку з недоведеністю винуватості особи.

Вирішено долю речових доказів, а саме: знищено вилучені під час обшуку житлового будинку по АДРЕСА_1 предмети - гвинтівка з слідами переробки, 16 предметів, схожих на на патрони калібру 5,6 мм, 1 предмет, схожий на кулю, 6 предметів, зовні схожих на гільзи до патронів, які знаходяться на зберіганні в черговій частині Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 року в частині визнання його підзахисного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати. Кримінальне провадження в цій частині закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів, які б вказували на факт проживання обвинуваченого в будинку АДРЕСА_1 та, відповідно, зберігання в ньому вогнепальної зброї та боєприпасів до неї.

Звертає увагу суду на те, що довідка №527 від 05 березня 2018 року не може бути доказом того, що в будинку АДРЕСА_1 проживав лише ОСОБА_8 і тільки йому належала зброя. Так, в даній довідці зазначено, що даний будинок був побудований батьком обвинуваченого - ОСОБА_9 , і що ОСОБА_8 є головою двору. Після смерті ОСОБА_9 майно не успадковане та документи, які б посвідчували право власності на дане володіння, не виготовлені. При цьому посилається на те, що в господарстві залишились проживати матір обвинуваченого, його сестра з чоловіком, брат, а згодом і вітчим з його матір`ю.

Вказує, що відповідно до довідки №1139 від 03.08.2018, виданої Скала-Подільською селищною радою у будинку будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_10 , 1960 р. нар.; ОСОБА_11 , 2017 р. нар.; ОСОБА_12 , 2009 р. нар.; ОСОБА_13 , 1991 р. нар. Наголошує на тому, що, не маючи фактичних даних, суд дав дозвіл на проведення обшуку в будинку, який фактично не є власністю ОСОБА_8 , та яким останній не володів.

Зазначає, що його підзахисний не заперечує того, що до служби в збройних силах проживав з батьками у вказаному будинку. Після того, як одружився, проживав в с. Гуків Чемерівецького району Хмельницької області, а потім, як встановлено судом, в січні-березні 2018 року у потерпілої ОСОБА_14 . Крім того вказує, що обвинувачений також не заперечує того, що декілька раз ночував в даному будинку, але не в тій кімнаті, де виявлена гвинтівка. Посилається на те, що особи, які проводили обшук, мали б звернути увагу на те, що в місці, де була знайдена зброя, немає особистих речей ОСОБА_8 , лише старі речі його матері, батька, вітчима, сестри, і, можливо, його брата по матері. Разом із тим зазначає, що судом не з`ясовано, в якій саме кімнаті було знайдено гвинтівку, в тій, що до служби в армії проживав обвинувачений, чи в інших кімнатах.

Звертає увагу на те, що покладені в основу рішення суду пояснення свідка ОСОБА_15 щодо того, що ОСОБА_8 заявив, що зброя у будинку знаходиться давно та є у непридатному стані, не відповідають дійсності. Насправді ОСОБА_8 , підписуючи протокол обшуку, сказав захиснику, що зброя не його, але на зовнішній вигляд є очевидним, що вона непридатна для стрільби.

Як вбачається з вироку суду, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період часу з 1 січня по 15 березня 2018 року, проживаючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , 1/5 частини якої належить на праві сумісної власності потерпілій ОСОБА_14 , перебуваючи з такою у близьких стосунках, діючи умисно, протиправно, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, на ґрунті особистих неприязних відносин, незаконно заволодів паспортом громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.2014 року Борщівським РС УДМС в Тернопільській області на ім`я потерпілої, та паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14.05.2002 року Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області на ім`я ОСОБА_16 , жителя АДРЕСА_3 .

Крім того, в період часу з 7 по 10 лютого 2018 року, проживаючи у квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , 1/5 частини якої належить на праві сумісної власності потерпілій ОСОБА_14 , перебуваючи з такою у близьких стосунках, діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, перебуваючи у квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ, викрав із меблевого серванту, який розташований у кімнаті вищевказаної квартири, одну пару золотих сережок у вигляді суцвіття квітки вагою 1,5 г. вартістю 600 грн., що належали ОСОБА_14 , чим завдав останній матеріальних збитків на вказану суму, у зв`язку з чим такі його дії кваліфіковано ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також, будучи засудженим 26 квітня 2018 року Борщівським районним судом Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин.

Так, у невстановлений органом досудового розслідування період часу ОСОБА_8 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння, зберігання та придбання вибухових речовин, зброї та боєприпасів, незаконно придбав вогнепальну зброю-однозарядну гвинтівку моделі «ХТSG XT B3-3» компанії «E-XTRA XTSG» із серійним номером НОМЕР_3 калібру 4,5 мм (177) та 15 боєприпасів - гвинтівочних патронів до нарізної спортивно-мисливської зброї кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, після чого останні до 17 травня 2018 року незаконно зберігав у житловому будинку, де зареєстрований та проживав, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, прокурора, який відмовився від поданої ним апеляційної скарги, просив залишити рішення суду без змін, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, в якому він просив задовольнити апеляційну скаргу, подану захисником, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду переглядається апеляційним судом у межах наданих апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину за ч. 3 ст. 357 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та визнання невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з подальшим виправданням у зв`язку з недоведеністю вчинення його обвинуваченим, за обставин, викладених у вироку, не оспорюються, і, відповідно до положень ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду та колегією суддів не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не визнав та заперечив незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст. 94 КПК України.

Так, свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною брата обвинуваченого по матері. З обвинуваченим ні вона, ні її чоловік стосунків не підтримують та не спілкуються. Де обвинувачений живе, жив, чим займається,- не знає. Про вчинення обвинуваченим злочинів їй нічого не відомо. Останній звинуватив її чоловіка в тому, що він привіз зброю з АТО, і що саме цю зброю було знайдено при обшуку в будинку, де жив обвинувачений. Про таку версію подій дізналася від працівників поліції, які приїхали до них додому, щоб поговорити з чоловіком. Але чоловік був на заробітках, і коли повідомила його по телефону про це, то він однозначно заявив, що це неправда.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що тривалий термін проживає однією сім`єю з матір`ю обвинуваченого у с. Лосяч Борщівського району. Коли обвинувачений ще був малим, вони всі разом проживали в будинку по АДРЕСА_1 , де і є зареєстровані. Протягом п`яти останніх років він та дружина з обвинуваченим спілкувались лише по телефону, і то рідко. ОСОБА_8 в с. Лосяч до них не приїжджав і не навідувався, у будинку в смт. Скала-Подільська вони також не з`являлись.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений у минулому, багато років тому, був одружений з його сестрою. Приблизно у 2017 році, це десь біля півтора року тому, приїжджав провідувати дочку. З сестрою та дочкою спілкується рідко. У 2018 році за місцем проживання у смт. Скала-Подільська деколи зустрічав обвинуваченого, вітався з ним, але не спілкувався. Від односельців чув, що ОСОБА_8 живе у смт. Скала-Подільська, на території колишнього військового містечка.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є сином її чоловіка, стосунків з яким не підтримує. Чоловік вже покійний, але і за його життя з обвинуваченим не спілкувалася. Знає, що він має хату в смт. Скала-Подільська. Жодного разу там не була, про те з ким проживав і де протягом 2018 року, не знає, як і про те, чим він займається та чи міг бути причетний до вчинення крадіжок, зберігання зброї.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений в якості понятого при обшуку житлового будинку, де проживав обвинувачений. Обшук проводився в присутності останнього та його адвоката. За результатами обшуку у будинку знайшли зброю та патрони. При цьому обвинувачений заявив, що зброя у будинку знаходиться давно, є у непридатному для стрільби стані. ОСОБА_8 не заперечував, що проживає саме в цьому будинку. Ні він, ні інші особи не робили заяв з приводу того, що вхідні двері в будинок були пошкоджені і вхід у будинок фактично вільний. Всередині будинку у кожній з кімнат був безлад, всі вони знаходились в однаковому стані.

Свідок ОСОБА_21 дав суду аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_22 судовому засіданні пояснив, що обіймає посаду оперуповноваженого СКП Борщівського відділу поліції, приймав участь у проведенні обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_8 у смт. Скала-Подільська, метою якого було відшукання паспортів потерпілих та золотих виробів-сережок. Пригадує, що обвинувачений начебто говорив, що паспорти треба пошукати. В результаті обшуку було виявлено вогнепальну зброю та боєприпаси. Працівники поліції у середину будинку зайшли тільки після того, як обвинувачений відчинив їм двері, при цьому пошкоджень дверей зафіксовано не було. Обвинувачений жодних заяв про те, хто саме проживає в будинку, не робив. Навпаки, стверджував, що саме він проживає у даному будинку. Кімнати всередині житла не були закриті на ключ, обстановка в них була майже однакова - у кожній з кімнат спостерігався безлад. Гвинтівка була виявлена в одній з кімнат, а боєприпаси по різних приміщеннях.

Відповідно до протоколу обшуку від 17 травня 2018 року з доданою до такого таблицею ілюстрацій вбачається, що при обшуку в будинку АДРЕСА_1 , головою двору якого за даними органу місцевого самоврядування є ОСОБА_8 (довідка скала-Подільської селищної ради № 527 від 05 березня 2018 року), виявлено та вилучено:

- в приміщенні кухні - 1 предмет, зовні схожий на патрон калібру 5,6 мм, який згідно висновку експерта № 1.2-232/18 від 05.06.2018р. є боєприпасом - довгим гвинтівочним патроном до нарізної спортивно-мисливської зброї кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (22LR), призначений для стрільби з гвинтівок, комбінованих мисливських рушниць, вкладного ствола в патронник рушниці ИЖ-15, пістолету Марголіна, револьверу Сміринського та закордонної зброї;

- в приміщенні вітальні предмет, зовні схожий на гвинтівку, яка згідно висновку експерта № 1.2-231/18 від 12.07.2018 р. є вогнепальною зброєю - однозарядною гвинтівкою моделі «ХТSG XT B3-3» компанії «E-XTRA XTSG», із серійним номером НОМЕР_3 , калібру 4,5 мм (177), промислового виготовлення виробництва Китаю, що була перероблена саморобним способом шляхом встановлення ударника на поршні для проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням капсуля закритого типу «Жевело» (та аналогічних за конструкцією), порохового заряду та снаряду (кулі) діаметром не більше 4,5 мм; придатна для стрільби, при цьому снаряди, вистріляні з неї, отримують енергію, достатню для враження цілі, та 11 предметів, зовні схожих на патрони калібру 5,6 мм, які згідно висновку експерта № 1.2-235/18 від 05.06.2018 р. є боєприпасами - довгими гвинтівочними патронами до нарізної спортивно-мисливської зброї кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (22LR), призначені для стрільби з гвинтівок, комбінованих мисливських рушниць, вкладного ствола в патронник рушниці ИЖ-15, пістолету Марголіна, револьверу Сміринського та закордонної зброї;

- на підвіконні вітальні - 4 предмети, зовні схожих на патрони, які згідно висновку експерта № 1.2-233/18 від 05.06.2018р. є боєприпасами - довгими гвинтівочними патронами до нарізної спортивно-мисливської зброї кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (22LR), призначені для стрільби з гвинтівок, комбінованих мисливських рушниць, вкладного ствола в патронник рушниці ИЖ-15, пістолету Марголіна, револьверу Сміринського та закордонної зброї, один з яких є непридатним для стрільби, крім того, виявлено та вилучено 6 предметів, зовні схожих на гільзи патронів, та 1 предмет, зовні схожий на кулю.

Будь-яких пропозицій, зауважень, заяв від ОСОБА_8 , його захисника в процесі проведення обшуку не надходило. При цьому зазначено, що захисник - адвокат ОСОБА_7 - місце події покинув до завершення обшуку.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не з`ясовано, в якій саме кімнаті було знайдено гвинтівку, в тій, що до служби в армії проживав обвинувачений, чи в інших кімнатах, спростовуються змістом вищенаведеного протоколу, в якому вказано, що саме під час проведення обшуку вітальні було виявлено даний предмет, який згідно висновку експерта № 1.2-231/18 від 12.07.2018 р. є вогнепальною зброєю.

Отже, дослідивши зазначені докази та визнавши їх достовірними, допустимими, а в їх сукупності достатніми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про невстановлення судом достатніх доказів для доведеності винуватості обвинуваченого.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями захисника обвинуваченого про про те, що, не маючи фактичних даних, суд дав дозвіл на проведення обшуку в будинку, який фактично не є власністю ОСОБА_8 та яким останній не володів, оскільки, як вбачається із даних органу місцевого самоврядування Скала-Подільської селищної ради - довідки № 527 від 05 березня 2018 року, № 1138 від 03.08.2018р., № 1139 від 03.08.2018 р. слідує, що будинок по АДРЕСА_1 був побудований ОСОБА_9 (нині покійним). Після його смерті майно не успадковане, головою двору на цей час є ОСОБА_8 , який проживає в такому протягом трьох останніх років. В будинку також є зареєстрованими, але не проживають, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

При цьому колегія суддів оцінює критично посилання захисника на довідку №1139 від 03.08.2018, видану Скала-Подільською селищною радою, відповідно до якої у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_10 , 1960 р. нар.; ОСОБА_11 , 2017 р. нар.; ОСОБА_12 , 2009 р. нар.; ОСОБА_13 , 1991 р. нар., так як факт реєстрації вищенаведених осіб за вказаною адресою не є доказом того, що вони проживають в даному будинку та користуються ним. Зокрема, в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_8 , пояснила, що зареєстрована в будинку по АДРЕСА_1 , проте, протягом 15 останніх років там не проживає.

Посилання сторони захисту на те, що вогнепальна зброя та боєприпаси до неї були знайдені в місці, де немає особистих речей ОСОБА_8 , а лише старі речі його матері, батька, вітчима, сестри, і, можливо, його брата по матері, не спростовує того факту, що саме ОСОБА_8 проживав у будинку АДРЕСА_1 , чого і не заперечував сам обвинувачений в ході розгляду справи.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів будь-яких очевидних невідповідностей або істотних суперечностей у показаннях свідків та письмових доказах, зібраних у даному кримінальному провадженні, не встановила.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає, оскільки доводи, викладені в ній, правильності висновків суду не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та відповідно скасування вироку Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 р. стосовно ОСОБА_8 з постановленням свого вироку, як про це захисник просить в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 р., - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4