Справа № 671/1519/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2021 року м. Волочиськ
Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.
Як зазначено в клопотанні, 22.09.2021 року до ВП№2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області по телефонній лінії № 102 надійшло повідомлення від працівника УСР у Хмельницькій області, про те що по АДРЕСА_1 можливо функціонує гральний бізнес без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону.
23.09.2021 року вилучені речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий вказує, що в ході проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні виникла виникла виняткова необхідність у накладенні арешту на вищевказану комп`ютерну техніку та посилається на те, що накладення арешту на зазначені вище речі, має істотне значення для цього кримінального провадження і полягає в тому, що це забезпечить наявність у матеріалах цього кримінального провадження важливих речових доказів, отримання яких є необхідним для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин у даному кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності у зв`язку із введеними карантинними заходами, пов`язаними із розповсюдженням вірусу Ковід-19, клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.
Розглянувши подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий та яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, визнано речовими доказами.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їй знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: