У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2021 Справа №607/21560/21

провадження № 1-кс/607/7032/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001601 від 12 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Денисів Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, який є особою з інвалідністю з дитинства,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001601 від 12 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що 09 листопада 2021 року до Тернопільського РУ поліції надійшов рапорт від о/у Тернопільського РУ поліції про те, що під час проведення практичного етапу профілактичних заходів загальнодержавного рівня було встановлено факт незаконного зберігання предмета, ззовні схожого на гранату РКГ-3 громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За даним фактом 12 листопада 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001601 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 листопада 2021 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , який перебував у парку «Топільче», що у м. Тернопіль, виявив пакет сірого кольору, в якому знаходились корпус ручної кумулятивної гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, запал (індекс ГРАУ-7Ж2) миттєвої дії до неї та рукоятка гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, які в сукупності являються ручною кумулятивною гранатою РКГ-3ЕМ, яка придатна до вибуху та являється бойовим припасом.
В цей час, в нього винник злочинний умисел на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, 07 листопада 2021 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , який перебував у парку «Топільче», що у м. Тернопіль, підняв вищевказаний пакет, в якому знаходились корпус ручної кумулятивної гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, запал (індекс ГРАУ-7Ж2) миттєвої дії до неї та рукоятка гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, які в сукупності являються ручною кумулятивною гранатою РКГ-3ЕМ, яка придатна до вибуху і являється бойовим припасом та привласнив його собі, таким чином незаконно без передбаченого законом дозволу придбав бойові припаси.
Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що зазначені вище предмети є бойовими припасами, не маючи передбаченого законом дозволу, переніс їх до господарського приміщення за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , чим здійснив незаконне носіння бойових припасів. Надалі, ОСОБА_4 за вищевказаною адресою почав зберігати бойовий припас, тим самим, здійснив незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, 12 листопада 2021 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , взяв із господарського приміщення корпус ручної кумулятивної гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, запал (індекс ГРАУ-7Ж2) миттєвої дії до неї та рукоятку гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, які в сукупності являються ручною кумулятивною гранатою РКГ-3ЕМ, за місцем за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 та поїхав додому у АДРЕСА_2 .
Після чого, 12 листопада 2021 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , звернувся до працівників Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, та в ході огляду місця події за адресою: м. Тернопіль, вул. Шевченка, 10 було виявлено та вилучено корпус ручної кумулятивної гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, запал (індекс ГРАУ-7Ж2) миттєвої дії до неї та рукоятка гранати РКГ-3Е (РКГ-3), зеленого кольору, які в сукупності являються ручною кумулятивною гранатою РКГ-3ЕМ, яка придатна до вибуху та являється бойовим припасом.
Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з єдиним прямим умислом, не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив вибуховий припас, чим порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної ради України № 2471 ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених - патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС № 622 від 21.08.1998 із змінами та доповненнями.
З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0001601 від 12 листопада 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так, межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Слідчий зазначає, що підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розміру покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Окрім цього, ризиком того, що ОСОБА_4 може у незаконний спосіб впливати на свідків є те, що йому відомі анкетні дані вказаних осіб, він знає їх місце проживання, тому він зможе схиляти їх до дачі неправдивих показів чи відмовити від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих ( розшукових) дій, може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що відносно підозрюваного скеровано обвинувальний акт про його обвинувачення у вчиненні умисного корисливого злочину, однак, він на шлях виправлення не став, а знову продовжує свою протиправну поведінку.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним обов`язків, запобіганню ризикам, передбаченим ч. 1 чт. 177 КПК України, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Як вбачається з ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Виходячи зі змісту ст.179 цього ж Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 12 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 24 листопада 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол огляду місця події від 12 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 13 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 14 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23 листопада 2021 року;

-висновок експерта №СЕ-19/120-21/11815-ВТХ від 19 листопада 2021 року за результатами судової вибухотехнічної експертизи;

-протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 24 листопада 2021 року.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років без альтернативної міри покарання. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 якому відомі анкетні дані свідків та їх місце проживання, може незаконно впливати на свідків, шляхом погрози він може схиляти останніх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, доведеним і ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих ( розшукових) дій, останній може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки.

Разом з тим, посилання слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні на ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є безпідставним та не доведеним, оскільки з наданих до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, а відтак на думку слідчого судді відсутні підстави вважати, що останній схильний до протиправної діяльності та в подальшому буде вчиняти нові злочини. Водночас посилання слідчого на те, що відносно підозрюваного скеровано обвинувальний акт до суду про його обвинувачення у вчиненні умисного корисливого злочину не знайшло свого підтвердження, оскільки слідчим не надано жодних доказів на доведення вказаної обставини.
За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що зазначений ризик не є доведеним у судовому засіданні, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 з`ясовано, що останній уродженець с. Денисів, Козівського району, Тернопільської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, офіційно не працює, є особою з інвалідністю з дитинства, позитивно характеризується по місцю реєстрації, про що свідчить характеристика видана старостою Купчинецької сільської ради ОСОБА_10 №252-1 від 24 листопада 2021 року, раніше не судимий.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , стан його здоров`я, наявність постійного місця проживання, беручи до уваги, позитивні характеристики та те, що останній раніше не судимий, приходжу до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.
В даному випадку слідчий суддя також враховує процесуальну позицію підозрюваного щодо згоди із вимогами клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання.
Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені у клопотанні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії ухвали, в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 23 год. 59 хв. 22 січня 2022 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1