14.01.2022 Єдиний унікальний номер 205/9335/19
Провадження № 1-кп/205/38/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001417 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючу вищу освіту, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2018 року близько 09.00 години, ОСОБА_3 , знаходилась на своєму робочому місці в приміщенні аптеки ПП «Двіна», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 32, директором якої являється ОСОБА_6 . У вказаний час та місці у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням до металевого сейфу, розміщеного в кабінеті директора вказаної аптеки - ОСОБА_6 , а саме грошових коштів в сумі близько 24 тисячі гривень, які були особистою власністю ОСОБА_6 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, взяла зв`язку ключів, яка висіла на сейфі, та шляхом підбору ключа, відчинила даний металевий сейф, де побачила дві пачки купюр: номіналом 500 грн.. та 200 грн.. В подальшому, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаний час та у вказаному місці, з пачки купюр номіналом 500 грн. взяла грошові кошти в сумі двадцять одна тисяча гривень, які поклала в задню кишеню джинсів, одягнутих на ній, та з пачки купюр номіналом 200 грн.. витягнула грошові кошти в сумі три тисячі гривень, які взяла у руку. Утримуючи грошові кошти в сумі двадцять одна тисяча гривень у кишені та три тисячі гривень у руці, ОСОБА_3 пішла до виходу з кімнати, де розташований сейф, однак її шлях перегородив потерпілий ОСОБА_6 , якому надійшло повідомлення про спрацювання сигналізації на сейфі. У зв`язку з чим ОСОБА_3 , з метою приховання викрадення грошових коштів в сумі двадцять одна тисяча гривень, повернула ОСОБА_6 грошові кошти в сумі три тисячі гривень, які вона тримала у руці. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи таємно утримувати в кишені викрадені грошові кошти в сумі двадцять одна тисяча гривень залишила місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі двадцять одна тисяча гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому їй обвинуваченні не визнала повністю, суду пояснила, що з 2004 року вона працювала в аптеках, власником та керівником яких являвся потерпілий ОСОБА_6 , на посадах провізора та завідуючої аптекою. З 2016 року вона працювала у належних ОСОБА_6 аптеках неофіційно. 26 травня 2018 року, приблизно о 8.00 год. вона прийшла на робочу зміну до аптеки ПП «Двіна», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 32. В цей час в аптеці вже знаходився ОСОБА_6 та працівники аптеки фармацевт Перцев та прибиральниця ОСОБА_8 . Заступивши на робочу зміну вона взяла зошит з обліку препарату «Набуфін», а потім пішла до кабінету директора ( ОСОБА_6 ) де взяла пакет з препаратом «Набуфін» після чого пішла до торговельного залу працювати. Оскільки в цей день бухгалтера не було, ОСОБА_6 наказав їй взяти у сейфі в його кабінеті гроші, приблизно в сумі 18 000 грн., на придбання препарату «Набуфін» який придбавався зазвичай за готівку, оскільки до аптеки мав приїхати кур`єр. На виконання розпорядження ОСОБА_6 вона зайшла до його кабінету, відчинила сейф ключем, який висів у кабінеті, та взяла з нього грошові кошти, купюрами по 500 та по 200 гривень. Частину грошових коштів, купюрами по 500 грн., вона положила у задню кишеню штанів, надягнутих на неї, а інші, купюрами по 200 грн. тримала у руках. Взяті нею грошові кошти вона не перераховувала, оскільки думала, що рахувати буде безпосередньо перед розрахунком з кур`єром разом з ОСОБА_6 , проте, за приблизною кількістю купюр, допускає, що взяла приблизно 20 000 грн. В цей момент до кабінету увійшов ОСОБА_6 , який до цього перебував у коридорі перед кабінетом, та звинуватив її у крадіжці грошей. Він, ОСОБА_6 , почав кричати на неї, ображати та погрожувати, а також змусив написати розписку, що вона винна йому ці гроші. Після цього вона віддала ОСОБА_6 гроші, які взяла в сейфі та повернулася до торговельного залу де продовжила працювати. Потім, ОСОБА_6 на власному автомобілі відвіз її додому. Після цього дня вона на роботу в аптеку ПП «Двіна» не виходила. Вважає, що потерпілий ОСОБА_6 штучно спровокував ситуацію, щоб вимусити її працювати на нього проти її бажання. Окрім того, обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_6 , як керівник аптеки, поводився неетично по відношенню до своїх працівників та до неї особисто, зокрема, міг підвищувати голос, застосовувати ненормативну лексику, погрози та фізичну силу, надумано звинувачував підлеглих у недостачах та вимагав гроші. Також вказала, що після вказаний подій він, ОСОБА_6 , вимагав від неї грошові кошти в сумі вісім тисяч доларів США.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він є власником та директором ПП «Двіна», яка здійснює свою діяльність у формі аптеки, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 32. У вказаному приміщенні знаходиться його робочий кабінет в якому встановлений сейф для зберігання грошових коштів. У зазначеному сейфі він, ОСОБА_6 , зберігав свої особисті грошові кошти, які не перебували в обігу ПП «Двіна». Протягом певного часу він став помічати, що періодично зникають грошові кошти, як його особисті, так і грошові кошти з каси аптеки та запідозрив, що хтось з персоналу аптеки може здійснювати крадіжки. У зв`язку з цим він облаштовував приміщення свого робочого кабінету та сейф камерами відеозапису. Окрім того, на сейф у своєму робочому кабінеті він встановив сигналізацію з функцією оповіщення на його мобільний телефон, про що не поставив до відома працівників аптеки. 26 травня 2018 року, близько 8.00 год. він перебував на робочому місці. На робочу зміну до аптеки прийшла ОСОБА_3 , яка працювала провізором та пішла до торговельної зали працювати. Після 8.00 год. він пішов до сусідньої від кабінету кімнати, яку використовував як кімнату відпочинку, при цьому, кабінет залишався відчиненим, але сейф був зачинений. Ключ від сейфу знаходився у кабінеті. Окремо потерпілий ОСОБА_6 відзначив, що за трудовим розпорядком, працівникам аптеки не дозволяється заходити до його кабінету без його дозволу або за його відсутність, навіть, якщо кабінет відчинений. Приблизно о 9.00 год., коли він знаходився у сусідній кімнаті відпочинку, на його телефон надійшло повідомлення про спрацювання сигналізації сейфу. Не більше ніж через 10 секунд він увійшов до кабінету та побачив, що сейф відчинений та у кабінеті знаходиться ОСОБА_3 , яка тримає у руках грошові кошти. ОСОБА_3 відразу почала просити не викликати поліцію та обіцяла повернути гроші. Потім, вона віддала йому 3000 гривень, які тримала у руках, а він зажадав, щоб вона написала письмове пояснення з приводу виниклої ситуації, що ОСОБА_3 і зробила. Після цього він відвіз на власному автомобілі ОСОБА_3 додому. По дорозі вона просила не розповідати про інцидент її рідним, оскільки їй буде дуже соромно перед дітьми. В подальшому, ОСОБА_3 перестала виходити на зв`язок і лише через рік її місцеперебування було встановлено працівниками поліції в ході розслідування кримінального провадження. Про те, що у неї у кишені знаходилися ще 21 000 грн. він не знав та не міг знати відразу, оскільки запис відеокамери з сейфу він продивився пізніше. Також, потерпілий ОСОБА_6 додав, що в цей день у сейфі знаходилися приблизно 70 80 тисяч гривень його особистих коштів, які були пораховані та упаковані у пачки купюрами по 500 та 200 гривень. На його прохання, бухгалтер аптеки ОСОБА_9 заздалегідь порахувала вказані гроші та склала відповідний акт, тому що йому було так зручно обліковувати свої власні гроші. Після того, як вони подивилися відеозапис камери з сейфу, побачили, що окрім 3000 грн.. купюрами по 200 грн., ОСОБА_3 з сейфу були викрадені ще грошові кошти купюрами по 500 грн. Після проведення перерахування та звірки грошових коштів, за участю бухгалтера ОСОБА_9 було виявлено недостачу в сумі 21 000 грн., які, на його думку, були викрадені ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працює на посаді бухгалтера в ПП «Двіна», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 32. У вказаному приміщенні знаходиться її робоче місце та робоче місце директора ОСОБА_6 у вигляді окремого кабінету. У кабінеті директора ОСОБА_6 розмішений його особистий сейф, в якому він зберігає свої особисті гроші. Грошова виручка з каси аптеки у цьому сейфі не зберігається. Але, періодично ОСОБА_6 просив її перерахувати його особисті гроші та зафіксувати їх суми, перед збереженням їх у сейфі. Зазвичай кабінет директора відчинений, навіть, якщо він відсутній на роботі, але сейф у кабінеті завжди зачинений, ключ від нього є лише у ОСОБА_6 26 травня 2018 року був вихідний день (субота). Приблизно о 9.00 год. до неї зателефонував ОСОБА_6 та попросив терміново прибути на роботу. Коли вона приїхала до аптеки ПП «Двіна» у торговельному залі нікого не було. Коли вона зайшла до кабінету директора, там знаходилися ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . ОСОБА_6 їй пояснив, що викрив ОСОБА_3 на крадіжці та попросив піти до торговельної зали. При цьому, ОСОБА_3 просила не викликати поліцію. Через деякий час приїхав брат ОСОБА_6 ОСОБА_10 , який також працює в аптеці директором і зайшов до кабінету ОСОБА_6 . Що вони робили в кабінеті їй не відомо. Через дві години ОСОБА_6 вийшов та сказав, що відвезе ОСОБА_3 додому. Після того, як він повернувся він запропонував подивитися відео з камери спостереження аптеки та сказав, що у ОСОБА_11 вилучив 3000 грн., які вона викрала з сейфу в його кабінеті. Під час перегляду відеозапису вона побачила ОСОБА_3 , яка забирала з сейфу грошові кошти купюрами по 200 та по 500 грн. та частину з яких клала до себе у кишені джинсів. Після перегляду відеозаписів вони разом з ОСОБА_6 перерахували гроші у сейфі, після чого ОСОБА_6 зазначив, що не вистачає 21 000 грн. Після цього дня ОСОБА_3 на роботу не виходила, коли саме її звільнили офіційно не пам`ятає. Зазначила, що ОСОБА_3 була офіційно працевлаштована у ПП «Двіна», заборгованості по заробітній платі перед нею не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що працював у ПП «Двіна» на посаді фармацевта в аптеці № 1 по вул. Братів Трофімових, 32. Разом з ОСОБА_3 в одній зміні він не працював, зустрічався з нею на роботі лише при передачі зміни. У травні 2018 року (точної дати не пам`ятає) він працював у нічну зміну у вказаній аптеці. В цей день, директор ПП «Двіна» ОСОБА_6 приїхав рано і знаходився у приміщенні аптеці ще до 8.00 ранку. Приблизно о 8.00 год. на зміну до аптеки прийшла ОСОБА_3 та прийняла від нього зміну, а він пішов з роботи, оскільки його робочий час закінчився. Окремо свідок ОСОБА_12 зазначив, що за встановленими в аптеці правилами, до кабінету директора без дозволу директора або за його відсутності працівникам аптеки, окрім прибиральниці та бухгалтера, входити не дозволяється, незважаючи на те, що кабінет директора може бути відчинений. Також він знає, що у кабінеті директора ОСОБА_6 є сейф, але він завжди зачинений і ключ від нього знаходиться у ОСОБА_6 , а працівникам аптеки не надається. Грошова виручка після нічної зміни передається до наступної зміни та здається бухгалтеру під час денної зміни. В касі залишається приблизно 30 грн. для розміну. Грошова виручка аптеки зберігається у спеціальній шафі у торговельній залі або у коридорі.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали суду аналогічні покази, згідно яких вони всі являлися працівниками ПП «Двіна», а саме аптеки № 1 за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 32, проте 26 травня 2018 року на робочому місці присутні не були, а про події викрадення грошових коштів з сейфу директора підприємства ОСОБА_6 дізналися від інших працівників, після виходу на роботу. Разом з цим, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожна окремо, надали ідентичні свідчення, в яких зазначили, що за встановленими у ПП «Двіна» правилами, до кабінету директора за його відсутність працівникам аптеки, зокрема фармацевтам, заходити заборонено, крім того зазначили, що ключ від сейфу у кабінеті директора знаходиться лише у ОСОБА_6 і нікому більше не надається. Конфліктів з директором ПП «Двіна» ОСОБА_6 у них не було.

Окрім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 07.06.2021 року до ЄРДР була внесена заява потерпілого ОСОБА_6 щодо вчиненого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст.185 КК України та зареєстрована за №0001417;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06.06.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 просить органи поліції прийняти міри до невстановленої особи, яка 26.05.2018 року в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 10 хв. знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. В. Діївська, 32 таємно викрала майно заявника шляхом підбору ключа, а саме 21000 грн.;

- протоколом огляду місця події від 06.06.2018 року, відповідно до якого було проведено огляд приміщення аптеки, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. В. Діївська, 32, в ході якого було виявлено наявність у вказаному приміщенні у кабінеті директора шафи білого кольору в якому знаходиться металеве сховище на два відділення. Під час огляду ОСОБА_6 добровільно надав для огляду та вилучення з ящика письмового столу поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти, що лежали в сейфі;

- протоколом огляду предмету від 05.08.2018 року, відповідно до якого огляд проводиться у приміщенні кабінету № 204 СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. За допомогою ноутбука «Asus Sonic Master», та відео програвача під назвою «play.exe», який знаходиться на зазначеному флеш-накопичувачі, відкривши відео файл з назвою «3_01_М_5838» тривалістю 03 хвилини 39 секунд, встановлено, що відео запис проводиться 26.05.2018 року у період часу з 08:58:36 до 09:02:11. Камера, якою фіксується подія при вході в приміщення особистого кабінету ОСОБА_6 в аптеці ПП «Двіна» за адресою м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38. В ході огляду даного відео запису на початку виявлено жінку, одягнуту в білий халат, яка заходить в приміщення кабінету та підходить до металевого сейфу, який знаходиться в кабінеті, та відчиняє його ключем, який знаходиться на ручці сейфу. Відчинивши сейф, вказана жінка бере із стопки купюр по 500 грн.. НБУ України частину та кладе їх до себе в задній правий карман, після чого кладе залишок знову в сейф, та бере звідти стопку купюр по 200 грн. НБУ, звідки також бере частину грошей, та в цей час в приміщення кабінету заходить чоловік. На цьому відеозапис закінчується. Відкривши відео файл з назвою «2_01_М_5927», за допомогою відео програвача «play.exe» виявлено, що відеозапис ведеться з камери спостереження, яка знаходиться в сейфі в приміщенні особистого кабінету ОСОБА_6 в аптеці ПП «Двіна» за адресою м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38, та дублює з іншого ракурсу відеозапис і назвою «3_01_М_5838»;

В судовому засіданні у присутності сторін кримінального провадження переглянутий відеозаписи з флеш носія марки «Kingston» ємкістю 8 гб. Відеозаписи містять маркування дати 26.06.2018 року та часу, починаючи з 8.58 год.

На першому відеозаписі з камери спостереження, яка знаходиться при вході в приміщення особистого кабінету ОСОБА_6 в аптеці ПП «Двіна» зображена жінка, зовні схожа на ОСОБА_3 , яка одягнута у білий халат. Остання заходить в приміщення кабінету, підходить до шафи, який знаходиться в кабінеті та обережними рухами знімає зв`язку ключів, які висять на дверцях шафи. Після цього вказана жінка повільно відкриває дверцята шафи та обертається, після цього обережними кроками рухається в бік виходу з кабінету. Через кілька секунд жінка повертається до відчинених дверей шаф, в якій розмішений металевий сейф, підбирає ключі він замку та відчиняє сейф одним ключів. Далі, вказана жінка бере із сейфу предмет, схожий на перев`язану пачку грошей, з якої бере частину та, не рахуючи, кладе до задньої кишені одягнутих на неї штанів, а решту повертає до сейфу. Після чого, жінка бере інший предмет, також схожий на перев`язану пачку грошей, з якої бере частину предметів, схожих на купюри, які утримує у руках, а решту повертає до сейфу, після чого зачиняє двері сейфу ключем та зачиняє двері шафи, в якому розмішений сейф. Далі, жінка повертається в бік виходу з кабінет, після цього вішає ключі на ручку дверей шафи, в якій розмішений сейф та віддає предмети, схожі на грошові кошти, які утримує у руках, в руки чоловікові, зовні схожому на потерпілого ОСОБА_6 . Після цього, жінка сідає за письмовий стіл, розташований в кабінеті, а чоловік стає перед письмовим столом спиною до об`єктиву відеокамери.

На другому відеозапису камери спостереження, яка знаходиться у внутрішній частині сейфу зображено відкриття дверей сейфу 26.05.2018 року о 08.59. год., після чого на відео зображена особа жіночої статі, одягнута у білий халат, яка протягує ліву руку у сейф і бере з нього з сейфу предмети, схожий на перев`язану пачку грошових коштів, купюрами по 500 грн.., після чого із вказаної пачки купюр по 500 грн. бере частину купюр по 500 грн.. та, не перераховуючи, кладе їх до себе у задню праву кишеню надягнутих на неї штанів, після чого кладе залишок грошових коштів, купюрами номіналом 500 грн.. знову до сейфу. Далі, зазначена жінка бере з сейфу предмет, схожий на перев`язану пачку грошових коштів купюрами номіналом по 200 грн., та бере з неї частину грошей, та, не перераховуючи, утримує їх у лівій руці, в цей час правою рукою кладе решту грошових коштів до сейфу, після чого, правою рукою зачиняє двері сейфу.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила, що на переглянутих відеозаписах зображена саме вона та зазначила, що відеозаписах дійсно зафіксовані події, які відбулися 26.05.2018 року у приміщенні аптеки ПП «Двіна» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 32, а саме, як вона відчиняє сейф у кабінеті ОСОБА_6 та бере з нього частину грошових коштів, які знаходилися в ньому, але робить це виключного за вказівкою ОСОБА_6 , який заздалегідь надав їй розпорядження взяти грошові кошти з сейфу, начебто, щоб розрахуватися з кур`єром за лікарські засоби, але після цього він зайшов до приміщення кабінету і звинуватив її у крадіжці грошових коштів.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченої ОСОБА_3 в частині того, що грошові кошти з сейфу в кабінеті потерпілого ОСОБА_6 26.05.2018 року вона взяла з його відому та за його розпорядженням, оскільки такі покази спростовуються як показами самого потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що він, як керівник ПП «Двіна» не дозволяв його підлеглим заходити до кабінету, а також у сейфі він зберігав особисті його гроші, а не гроші з виручки та обігу ПП «Двіна», так і показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які будучи працівниками ПП «Двіна», кожний окремо надали у судовому засіданні тотожні покази та підтвердили, що за встановленими у ПП «Двіна» правилами працівникам аптеки, в тому числі фармацевтам та провізорам, не дозволяється заходити до кабінету директора ОСОБА_6 , коли останнього в кабінеті немає.

У суду відсутні жодні підстави не довіряти показанням свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також показам потерпілого ОСОБА_6 , які в цій частині повністю відповідають показанням зазначених свідків.

Крім того, ОСОБА_3 у судовому засіданні не змогла переконливо та обґрунтовано пояснити чому вона частину грошових коштів, які взяла зі сейфу поклала до задньої кишені надягнутих на неї штанів, а після цього взяла гроші з іншої пачки. Також обвинувачена ОСОБА_3 не змогла пояснити, чому її поведінка у кабінеті потерпілого ОСОБА_6 носила характер скритності та обережності, зокрема, не змогла пояснити, чому вона явно обережними рухами пересувалася по кабінету, обертаючись та повертаючись до вхідних дверей кабінету та обережними рухами відчиняла замок сейфу тощо.

Таким чином, суд визнає недостовірними покази обвинуваченої ОСОБА_3 в частині того, що вона зайшла до кабінету потерпілого ОСОБА_6 та взяла грошові кошти у розміщеному в ньому сейфі з відому та за розпорядженням останнього та вважає їх обраним ОСОБА_3 способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
При цьому, суд вважає доведеною обставину викрадення ОСОБА_3 за вищевикладених обставин грошових коштів саме в сумі 21 000 грн. з огляду на наступне.

Потерпілий ОСОБА_6 в ході судового провадження категорично та послідовно стверджував, що за вищевказаних обставин, обвинуваченою ОСОБА_3 були викрадені грошові кошти на загальну суму 24 000 грн., 3 000 грн. з яких обвинувачена йому повернула відразу після викриття її злочинних дій, а факт викрадення 21 000 грн. приховала. Дана позиція потерпілого узгоджується з дослідженими матеріалами кримінального провадження, зокрема з відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.06.2018 року, відповідно якого потерпілий ОСОБА_6 зазначив про викрадення у нього 26.05.2018 року саме 21 000 грн., в чому він підозрює ОСОБА_3 . У суду відсутні жодні підстави для сумніву в правдивості показів ОСОБА_6 в частині суми викрадених у нього грошових коштів (21 000 грн.).

Крім того, сама обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала, що у задню кишеню надягнутих на неї штанів вона поклала грошові кошти, купюрами номіналом по 500 грн., приблизно на суму 20 000 грн., хоча точно їх не рахувала, зазначивши, що приблизно таку суму планувала взяти з сейфу за розпорядженням ОСОБА_6 , начебто, для розрахунку з кур`єром.

Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Суд не визнає належним доказом на підтвердження вини ОСОБА_3 досліджений у судовому засіданні датований 26.04.2018 року акт невідповідності грошових коштів в сейфі директора ПП «Двіна» ОСОБА_6 , та відомості перерахунку грошових купюр, відповідно до яких 25 травня 2018 року встановлена наявність у сейфі особистих грошових коштів директора ОСОБА_6 у сумі 77550 грн. 00 копійок, а саме купюрами номіналом: 500 грн. у кількості 131 шт. на суму 65500 грн., 200 грн. у кількості 51 шт. на суму 10200 грн., 100 грн. у кількості 11 шт. на суму 1100 грн., 50 грн. у кількості 15 шт. на суму 750 грн.. та відповідно до якого 26 травня 2018 року встановлена наявність у сейфі особистих грошових коштів директора ОСОБА_6 у сумі 53550 грн. 00 копійок, а саме купюрами номіналом: 500 грн.. у кількості 89 шт. на суму 44500 грн., 200 грн.. у кількості 36 шт. на суму 7200 грн., 100 грн. у кількості 11 шт. на суму 1100 грн., 50 грн.. у кількості 15 шт. на суму 750 грн. Тобто встановлена невідповідність грошових коштів, що знаходилися у сейфі директора ПП «Двіна» ОСОБА_6 на суму 24000 грн., оскільки зазначені документи суперечать обставинам кримінального провадження, зокрема акт невідповідності грошових коштів датований 26 квітня 2018 року, тобто раніше ніж відбулися події інкримінованого ОСОБА_3 злочину (26 травня 2018 року). Крім того, зазначені документи складені та посвідчені посадовими особами ПП «Двіна», а саме директором ОСОБА_6 , завідуючим аптекою № 1 ОСОБА_10 , бухгалтером ОСОБА_9 та фармацевтом ОСОБА_17 , отже, на думку суду, не можуть достовірно підтверджувати недостачу грошових коштів, які не стосуються господарської діяльності ПП «Двіна», а являються особистими грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , оскільки вказані працівники ПП «Двіна», окрім потерпілого ОСОБА_6 , не мали самостійного та вільного доступу до сейфу, який розмішений у кабінеті останнього, та, відповідно до наявних в ньому грошових коштів, у зв`язку з чим не могли об`єктивно визначити точну суму наявних у сейфі грошових коштів.

Також суд не визнає належним доказам у даному кримінальному провадженні розписку від 26.05.2018 року, написану власноруч ОСОБА_3 , згідно якої остання зобов`язується повернути гроші, отримані у директора у сумі 7 800 доларів США та 15 600 гривень, оскільки зазначений документ не містить відомостей, що можуть підтвердити або спростувати обставини пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, а також не визнає допустимим доказом власноруч написане ОСОБА_3 письмове пояснення, датоване 26.05.2018 року, згідно якого остання визнає факт її викриття у вчиненні крадіжки грошових коштів з сейфу директора ПП «Двіна», просить не звертатися з заявою у поліцію та зобов`язується повернути викрадені грошові кошти, оскільки дане пояснення отримано потерпілим ОСОБА_6 у спосіб, що не відповідає вимогам КПК України щодо порядку отримання доказів у кримінальному провадженні.
Крім того, суд не бере до уваги та не враховує в якості доказу на підтвердження обставин обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту від 23.10.2019 року, відповідно якого у приміщенні аптеки ПП «Двіна» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 32, за участю потерпілого ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, слідчим з`ясовувалися акустичні властивості вказаного приміщення, зокрема встановлено неможливість прослуховування у торговельному залі голосових команд наданих з підсобного приміщення та кабінету директора ПП «Двіна», оскільки відомості, які отримані в результаті проведеного слідчого експерименту не можуть підтвердити обставини або спростувати позиції сторін кримінального провадження.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштована, одружена, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, страждає на серцево-судинні захворювання, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, розкаяння не висловила, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових кримінальних правопорушень та звільнити її від призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки з урахуванням принципів індивідуалізації покарання та гуманізму, а також віку, стану здоров`я та позитивної характеристики ОСОБА_3 , а також відсутності у неї судимості, суд вважає, що звільнення обвинуваченої від покарання з випробуванням з покладенням на неї відповідних обов`язків буде сприяти виправленню останньої більшою мірою ніж реальне його відбування в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинила корисливий злочин по відношенню до свого безпосереднього керівника, в умовах, які тісно пов`язані з діяльністю підприємства, у якому була працевлаштована обвинувачена, суд приходить до висновку, що вчиненим нею суспільно небезпечним діянням потерпілому ОСОБА_6 спричинена не лише майнова шкода, а також й шкода його авторитету та діловій репутації, як засновника та керівника підприємства.

У зв`язку з чим, суд вважає справедливим, з метою відновлення авторитету та ділової репутації потерпілого, у відповідності до ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок принести потерпілому ОСОБА_6 вибачення за вчинене неї протиправне діяння у присутності інших працівників ПП «Двіна».

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 , в якому останній просить стягнути з обвинуваченої 21000 грн. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, а також понесені процесуальні витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_6 посилається на те, що в ході злочинних дій обвинуваченої у нього було викрадене належне йому майно, а саме грошові кошти в сумі 21000 грн. та завдано моральну шкоду, яка полягала у душевному стражданні пережитому ним у зв`язку із самим фактом крадіжки. Крім того, позивач ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 судові витрати, які останній поніс у зв`язку із розглядом даної справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких складає 25000 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 підтримав думку потерпілого ОСОБА_6 , позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор ОСОБА_4 при вирішенні цивільного позову покладався на розсуд суду.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні цивільного позову, посилаючись на невідповідність форми та змісту позовної заяви вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Окрім того, посилалася на те, що потерпілим ОСОБА_6 не обґрунтовано свої позовні вимоги, не надано доказів, що діями ОСОБА_3 йому завдано моральних страждань та фактично не встановлено обґрунтування понесених судових витрат.
Обвинувачена ОСОБА_3 цивільний позов не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на свою невинуватість у пред`явленому обвинуваченні та необґрунтованість позовних вимог.
При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.
Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи те, що дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що незаконними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 21000 грн., яка на теперішній час не відшкодована, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню у цій частині.
Щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд погоджується з тим, що потерпілому ОСОБА_6 дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_3 , яка виразилася у зазнанні потерпілим душевних страждань, пережитих ним у зв`язку із фактом крадіжки.
Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач.
Вирішуючи питання про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи з засад справедливості та співмірності, враховуючи характер та наслідки вчиненого обвинуваченою діяння, глибину психічних переживань потерпілого ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням щодо нього крадіжки, з урахуванням особливих обставин вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке виразилося не лише у посяганні на власність потерпілого, а також спричинило певну шкоду його авторитету керівника підприємства перед підлеглими, вважає достатнім та справедливим стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого ОСОБА_6 в якості відшкодування матеріальної шкоди 10 000 грн.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 процесуальних витрат, понесених потерпілим ОСОБА_6 у зв`язку із розглядом даної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу віднесені до одного з видів процесуальних витрат у кримінальному провадженні. При цьому, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого несе потерпілий.

Однак, згідно вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Таким чином, обов`язок обвинуваченого відшкодувати потерпілому витрати на правову допомогу може виникати не за наслідками вирішення судом цивільно-правового спору між ним та потерпілим, пов`язаним із спричиненням потерпілому шкоди внаслідок кримінального правопорушення, а внаслідок визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні відповідного кримінального правопорушення та ухвалення щодо нього обвинувального вироку.

Натомість, у порядку ч. 1 ст. 124 КПК України, стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають лише документально підтверджені процесуальні витрати. Однак, потерпілим ОСОБА_6 не було надано суду документів, на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу у даному кримінальному провадженні та їх розміру.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 25 000 грн. не підлягають задоволенню.

Інші процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази, визнані у кримінальному провадженні: флеш носій марки «Kingston» ємкістю 8 гб, на якому наявні два відеофайли, надані потерпілим ОСОБА_6 відповідно до ст. 100 КПК, підлягають збереженню в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк в два роки шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок: у час, погоджений з потерпілим ОСОБА_6 , але не пізніше шести місяців з дня набрання цим вироком законної сили, публічно, у присутності працівників Приватного підприємства «Двіна» та за місцем фактичного розташування вказаної юридичної особи, попросити у потерпілого ОСОБА_6 пробачення за вчинене відносно нього кримінальне правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 21000 (двадцять одну тисячу) гривень 00 копійок матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Речові докази, якими було визнано: флеш носій марки «Kingston» ємкістю 8 гб, на якому наявні два відеофайли, надані потерпілим ОСОБА_6 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1