Справа № 490/7892/21
н/п 1-кп/490/685/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Вороб`ївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, за національністю - українець, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді слюсаря-вулканізаторника ремонтної майстерні технічно-експлантаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3
12.08.2019 громадянином ОСОБА_3 укладено з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №176 від 12.08.2019 ОСОБА_3 призначено на посаду слюсаря-вулканізаторника ремонтної майстерні технічно-експлантаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини і поставлено на всі види забезпечення, та ОСОБА_3 вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.
З 12.08.2019, тобто з дня зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.
Матрос ОСОБА_3 достовірно знаючи статутні обовязки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення.
21.04.2020 о 08 год. 30 хв. матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді слюсаря-вулканізаторника ремонтної майстерні технічно-експлантаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), незаконно перебував поза її межами за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 09 год. 00 хв. 05.10.2021.
05.10.2021 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві та заявив про себе як про дійсного військовослужбовця військової служби за контрактом та вчинений ним злочин.
Таким чином, матрос ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, що полягає у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту ОСОБА_3 суду показав, що дійсно не з`явився вчасно на службу та перебував поза межами військової частини, окремо вказав, що на той час йому необхідно було поїхати додому, проте його не відпускали з місця проходження військової служби, наміру ухилятися від військової служби не мав, щиро кається у скоєному, про свій вчинок жалкує та ставиться до нього негативно.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться, за службовою характеристикою зарекомендував себе з посереднього боку, як не зовсім відповідальний, але здатний виконувати поставленні завдання, раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує з`явлення обвинуваченого із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Одночасно, зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку направити до уповноваженого органу з питань пробації за місцем постійного місця проживання ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1