ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 583/2353/20 Номер провадження 11-кп/814/946/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою та захисника, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2020 року за № 0000281, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаболтаєве Охтирського р-ну Сумської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, у силу ст.89 КК України несудимого, -
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України та призначено йому покарання за:
- ч.2 ст.286 КК України - 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;
- ч. 1 ст. 135 КК України - 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання, а саме з 11 травня 2020 року.
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо інших заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційній скарги.
При цьому, прокурор Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_6 направив до апеляційного суду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Крім того, обвинувачений та його захисник подали клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 із тримання під вартою на особисте зобов`язання та домашній арешт, мотивуючи відсутністю на даний час раніше заявлених стороною обвинувачення ризиків та недоведеністю того, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
При цьому, захисник посилається на те, що усі свідки у справі допитані та відсутні докази тиску на останніх і потерпілу, а речові докази знаходяться у розпорядженні сторони обвинувачення.
Захисник також зазначає, що обвинувачений несудимий, має зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки, у ОСОБА_8 наявний конфлікт з адміністрацією слідчого ізолятора.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане ним клопотання та заперечив проти задоволення клопотань сторони захисту; обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними клопотання та заперечили проти клопотання прокурора, вивчивши матеріали клопотань, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При цьому, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 26 квітня 2021 року ОСОБА_8 судом першої інстанції визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. До набрання вироком законної сили місцевий суд залишив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 10 травня 2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані сп`яніння, у темну пору доби, не маючи права на керування транспортними засобами, у порушення вимог п.п. 2.5, 19.1 «а», 31.1, 31.4.1 «б», 31.4.3 «г», 31.4.5 «а», 31.6 «б» ПДР України керував мотоциклом «Днепр МТ-10», н.з. НОМЕР_1 , що має несправності гальмівної системи переднього колеса у зв`язку з від`єднаним станом гальмівного тросу від важеля переднього гальма і важеля розжимного кулака ведучого гальмівного механізму переднього колеса, з системою зовнішнього освітлення у непрацездатному стані у зв`язку з відсутністю розсіювачів та ламп в передньому ліхтарі причепа та у задньому ліхтарі, непрацездатному стані спіралі розжарювання ближнього світла лампи фари головного світла, у від`єднаному стані електродроту клеми дальнього світла лампи фари головного світла, рухаючись без увімкнених зовнішніх приладів освітлення по вул. Центральній у с. Куземин Охтирського р-ну Сумської обл., не обравши у темну пору доби швидкості руху, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, маючи об`єктивну можливість за умов виконання вимог п. 31.6 (б) ПДР України попередити зіткнення, допустив наїзд на ОСОБА_9 , який рухався в інвалідному візку по правому боці проїзної частини у попутному з ним напрямку, у результаті чого ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.
Порушення обвинуваченим вимог п.31.6 (б) ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 .
Так, у матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
У клопотаннях про зміну запобіжного заходу не зазначено про наявність обставин, які б підтверджували винятковість випадку, який дає підстави з урахуванням особи обвинуваченого звільнити його з-під варти. Не встановлено таких обставин і колегією суддів у судовому засіданні апеляційної інстанції.
У свою чергу, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні у стані алкогольного сп`яніння тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що призвело до смерті людини, а також злочину проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, який несудимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не пербуває, не працює, має місце проживання, за яким характеризується задовільно, вік та стан здоров`я ОСОБА_8 , відсутність об`єктивних медичних документів щодо неможливості утримання його під вартою.
При цьому, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б переконливо свідчили про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а тому доводи сторони захисту у цій частині є необгрунтованими.
Враховуючи наведене, з огляду на те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу місцевим судом не зменшилися, оскільки ОСОБА_8 може переховуватися від суду з огляду на призначення йому покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому кримінальному провадженні у випадку прийняття рішення колегією суддів про повторне дослідження доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, у тому числі й особисте зобов`язання та домашній арешт, про що просить сторона захисту.

Наявність в обвинуваченого конфлікту з адміністрацією слідчого ізолятора, про що наголошує захисник, на думку колегії суддів, не може бути у даному випадку підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Отже, доводи клопотань захисника та обвинуваченого не знайшли свого підтвердження, а тому наведене клопотання слід залишити без задоволення.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевим судом до набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора про обрання обвинуваченому повторно цього ж запобіжного заходу також задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376,405, 418 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-
УХВАЛИЛА:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.
Відмовити у задоволенні клопотань захисника, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 .

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4