У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000908 слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю що перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ,-
В С Т А Н О В И В :
18.10.2021 року слідчий у кримінальному провадженні №0000908 СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю що перебувають у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 22.06.2021 до чергової частини Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області надійшов рапорт оперуповноваженого на ОВС ВКІБ УСБУ в Закарпатській області про виявлення ознак складу злочину передбаченого ч.2 ст. 361 КК України. Так, відповідно до оперативно отриманих даних, група осіб, зокрема мешканці Закарпатської області, організували механізм несанкціонованого доступу до банківських рахунків громадян України шляхом втручання в роботу систем відділеного банківського обслуговування та небанківських платіжних систем, що призвело до спотворення процесу обробки інформації.
В ході досудового слідства вдалося можливим встановити, що дане кримінальне правопорушення здійснювалося у період з 2018 по 2021 р.р. за місцями фактичного проживання осіб де безпосередньо розміщене обладнання, що використовувалося для вчинення кримінального правопорушення.
На виконання доручення слідчого у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України співробітниками ВКІБ УСБУ в Закарпатській області було встановлено банківські установи в яких було відкрито ряд банківських рахунків та прив`язані до них індивідуальні податкові номери платків податків, а також анкетні дані осіб на імя яких було відкрито банківські рахунки, що могли використовуватись у протиправній діяльності, а саме:
1. AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ):
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 ;
- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІПН НОМЕР_3 ;
- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 ІПН НОМЕР_4 ;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 НОМЕР_5
- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 ІПН НОМЕР_6 ;
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ІПН НОМЕР_7 ;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ІПН НОМЕР_8 ;
- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ІПН НОМЕР_9 ;
- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ІПН НОМЕР_10 ;
- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Також за матеріали ВПК ДКП НПУ в Закарпатській області, які надійшли до слідчого відділу Ужгородського РУП, як відповідь на виконання доручення слідчого у порядку ст.40 41, 275 КПК України, вих.. № 1558/38/109-2021 від 01.10.2021 року було додатково встановлено банківські установи в яких було відкрито ряд банківських рахунків та прив`язані до них індивідуальні податкові номери платків податків , а також анкетні дані осіб на імя яких було відкрито банківські рахунки, через які здійснювалося обготівкування грошових коштів , а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 ;
- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІПН НОМЕР_3 ;
- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 ІПН НОМЕР_4 ;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 НОМЕР_11
- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 ІПН НОМЕР_6 ;
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ІПН НОМЕР_7 ;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ІПН НОМЕР_8 ;
- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ІПН НОМЕР_9 ;
- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ІПН НОМЕР_10 ;
- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;
- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ІПН НОМЕР_12 ;
- ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_16 ІПН НОМЕР_13 ;
- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ;
- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ;
- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ІПН НОМЕР_14 ;
- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ІПН НОМЕР_15 ;
- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ІПН НОМЕР_16
Слідчий зазначає, що приймаючи до уваги вище викладене і те, що для належного з`ясування всіх обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема, встановленню способу незаконного заволодіння грошовими коштами, встановленню осіб, які мали право на отримання та розпорядження грошовими коштами, які знаходилися на рахунку, необхідно отримати тимчасовий доступ з вилученням до документів та інформації про рух коштів по банківському рахунку який відкритий в AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_22 » з прив`язкою до індивідуального податкового номера НОМЕР_10 присвоєного гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , за період з 01.01.2018 року по 04.10.2021 року.
Слідчий зазначає, що необхідність у вилученні оригіналів банківських документів за вказаним рахунком викликана тим, що під час досудового розслідування з метою встановлення ким саме та на якій саме підставі було здійснено банківську операцію з перерахунку грошових коштів, крім того вивчення та аналіз інформації про рух коштів надасть можливість встановити коли саме, ким саме та в якому саме розмірі здійснювалися операції по банківському рахунку, та встановити осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення і в сукупності із іншими доказами може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Окрім цього, вказані документи можуть мати значення речових доказів, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. ( ст. 98 КПК України), а отримати інформацію без розкриття банківської таємниці не можливо.
В судове засідання слідчий не зявився, надав суду рапорт, відповідно до якого просив суд клопотання задовольнити та провести розгляд у його відсутності.
Представник АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не зявився , хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, однак його неявка відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.
Витягом з кримінального провадження №0000908 від 23.06.2021 р., сформованим 17.10.2021 року, підтверджено, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП у Закарпатській області, здійснюється розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 361 КК України.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ч.5, 6 ст.163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1)перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2)самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у звязку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) нестановлять собою або невключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Так, відповідно до ст. 99 КПК України документом є спеціальностворений з метою збереження інформації матеріальний обєкт, який містить за фіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За положеннями ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Згідно вимог ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобовязаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду д ля встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З положень ч.1 ст.86, ч.ч.2 та 3 ст.93 КПК cлідує, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7ст.163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.
Але, можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати тимчасовий доступ до таких документів, слідчим не була використана, такий у порядку ст. ст.86,93 КПК України у володільця не витребовувався, факт не бажання добровільно передати їх стороні кримінального провадження або наявність підстав вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи до матеріалів клопотання не долучено.
Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження крім обставин, передбачених ч.5 ст.163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести за допомогою цих речей і документів.
Крім того, поза увагою слідчого, залишається та обставина, що слідчий всупереч ст. 160 КПК України не наводить підстав вважати, що інформація перебуває або може перебувати та зберігається у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також не зазначено чи звертався слідчий до АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з вимогою (проханням) добровільно надати йому зазначені в клопотанні документи, та його вимозі (проханні) йому було відмовлено.
Крім того, в клопотанні, слідчий не зазначає, що іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, які він вважає необхідним вилучити, неможливо.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у клопотанні слідчий просить про надання дозволу на розкриття банківської таємниці по банківському рахунку який відкритий в AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_22 » з прив`язкою до індивідуального податкового номера НОМЕР_10 присвоєного гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , за період з 01.01.2018 року по 04.10.2021 року.
Заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу, що передбачено статтею 347 ЦПК України. Тобто розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, вирішується у порядку цивільного судочинства, зокрема главою 12 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Разом з тим, пунктом 5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» від 30 вересня 2011 року № 10, встановлено, що заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи розглядаються у порядку цивільного судочинства незалежно від субєктного складу осіб, цим же пунктом встановлено, що звернення органів досудового слідства у межах кримінального судочинства, заяви правоохоронних органів при здійсненні оперативно-розшукової діяльності мають розглядатися у порядку Кримінально-процесуального кодексу України, тому у відкритті провадження у справі за такою заявою має бути відмовлено, а помилково відкрите провадження підлягає закриттю.
У свою чергу главою 15 Кримінального процесуального кодексу України передбачається тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема статтею 160 цього Кодексу встановлюється, хтота коли, в якому порядку, має право звернутися до слідчого судді чи суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України, та що повинно бути зазначено у клопотанні. Згідно пункту 6 частини 2 статті 160 КПК України, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а відповідно до пункту 5 частини 1 статті 162 КПК України відомості, які можуть становити банківську таємницю, належать до охоронюваної законом таємниці, зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Підсумовуючи викладене у даному абзаці, Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає порядку розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, розгляд судом таких справ передбачено главою 12 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України, а Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає випадки подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Отже, якщо стороні кримінального провадження потрібно звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу, слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором, зокрема якщо у такому клопотанні зазначається, що планується отримати тимчасовий доступ до речей і документів відомості, про які можуть становити банківську таємницю, що у свою чергу відносить такі речі та документи до охоронюваної законом таємниці, то відповідно до пункту 6 частини 2 статті 160 Кримінально-го процесуального кодекс України, у клопотанні зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Разом з тим, діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України не передбачає такого заходу забезпечення кримінального провадження як розкриття банківської таємниці та зобовязання вчинення дій.
Розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, регламентовано Главою 12 (ст.ст. 347-350) Цивільного процесуального Кодексу України.
Окрім того, в клопотанні слідчий просить також, зобов`язати Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » дати дозвіл на розкриття банківської таємниці та зобов`язати Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надати тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення копій у паперовому та в електронному вигляді.
В частині зобовязання клопотання також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем звязку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем звязку, без їх вилучення.
Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Окрім того, клопотання обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного допустимого доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів , слідчий не довів що у зазначених осіб є такі рахунки в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та що така інформація може бути використана як доказ, а також що потреби досудового розслідування виправдовують такий високий ступінь втручання у права і свободи невизначеного кола осіб, відсутнє обґрунтування неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою тимчасового доступу і вилучення оригіналів документів, не доведено, що вказані в клопотанні документи, перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а відтак слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 40, 131, 132, 159 164 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000908 слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю що перебувають у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1