ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2535/21 Справа № 215/4474/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької північної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_7 раніше судимий із застосуванням ст.71 КК України, оскільки вчинив злочин в період іспитового строку, а тому зазначене свідчить про підвищену суспільну небезпеку засудженого.

Також зазначає, що ОСОБА_7 має три стягнення.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року задоволено заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 станом на 29.07.2021 року фактично відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання за умисний тяжкий злочин, судимий, але фактично, вперше відбуває покарання у виді позбавлення волі, наказом начальника установи зарахований до штату відділення соціально-психологічної служби з господарського обслуговування установи для подальшого відбування покарання та працевлаштований на посаду кухонного робітника ДУ «Криворізька УВП №3», порушень режиму утримання не має, за час відбування покарання характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови виконання покарання та розпорядок для установи, має одне заохочення, на профілактичному обліку не перебуває, відповідно до характеристики, зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до виконання поставлених завдань довів своє виправлення, приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення», а тому суд дійшов висновку, що засуджений довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Так, судом першої інстанції не надано належної оцінки особи засудженого, який має лише одне заохочення за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 31.07.2018 року, що не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Також, за весь період відбування покарання засуджений мав три стягнення, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
При цьому, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 31.12.2022 року.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються обставини за весь період перебування у виправній установі.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а заява засудженого ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишенню без задоволення як необгрунтованого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухв алу, якою у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4