Провадження №1-кп/127/837/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000042, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження №0000042 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження обвинуваченій строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, яке мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які становлять значну суспільну небезпеку, їх санкції передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. На даний час обставини та ризики зазначені у ст. 177 КПК України, які стали підставою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, зокрема:
- ОСОБА_5 , розуміючи суть пред`явленого обвинувачення та сукупність здобутих доказів, які підтверджують її вину, а також тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);
- ОСОБА_5 , розуміючи суть пред`явленого обвинувачення та сукупність здобутих доказів, може впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення даних кримінальних правопорушень, з метою зміни, спотворення їх майбутніх показань у ході судового розгляду (п. З ч. 1 ст. 177 КПК України);
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки на підставі протоколів негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_5 здійснювала свою протиправну діяльність пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин вже тривалий час.
З огляду на викладене, наявні реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 можуть бути вчиненні дії, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що у свою чергу дає підстави для продовження застосування відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення стверджує, що ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, продовжують існувати, посилюються в силу об`єктивних обставин на кожній наступній стадії судового розгляду та з кожним судовим засіданням, зокрема, усвідомленні невідворотності покарання. Обов`язково слід зважати і на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, що суттєво збільшує ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Разом з тим, відсутні будь які обґрунтування, докази та документи, які б свідчили про припинення ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, які б стали підставою для скасування чи зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначеною заставою.
Обвинувачена заперечила щодо продовження їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Додатково доповнив, що прокурором не надано жодного підтверджуючого до свого клопотання документів щодо ризиків, на які він посилається, зокрема ризику переховування від суду даний ризик нічим не підтверджується, оскільки не надано жодного документа, що обвинувачена переховувалась чи перебувала в розшуку. Щодо впливу на свідків ризик надуманий, адже в реєстрі досудових розслідувань не вказано жодного свідка, то як обвинувачена може на них впливати, як їх не існує, також вчинити інше кримінальне правопорушення ризик недоведений, оскільки немає жодного вироку. Крім того злочини обвинуваченою вчинені в м. Києві та в м. Одесі, тобто на думку захисту прокурором порушено підсудність. З урахуванням наведеного, просив відмовити прокурору в заявленому клопотанні та змінити обвинуваченій запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт за місцем її реєстрації.
Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжено.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи наведене та дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченій необхідно продовжити строк тримання під вартою, в зв`язку з тим, що вона обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Також враховуючи особу обвинуваченої, її вік і стан здоров`я, матеріальний стан, те що вона вчинила особливо тяжкий злочин у складі злочинної організації, що суттєво збільшує ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд не вбачає обґрунтованих підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
На думку суду, в клопотанні обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу обвинуваченої, наявність стримуючих факторів соціального характеру, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачена перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи зазначене, приписи ст.ст. 177, 194 КПК України, суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності продовження обвинуваченій строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 369, 370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченої та її захисника ї адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 14 грудня 2021 року по 11 лютого 2022 року включно.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань ( №1)».

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: