Справа № 132/2461/21
Провадження №1-кп/132/307/21
Вирок
Іменем України
06.10.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 16.07.2021р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комунарівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 14 липня 2021 року о 10год.00хв. ідучи по вулиці Космічна в селі Софіївка Хмільницького (бувшого Калинівського) району Вінницької області, на узбіччі дороги зустрів ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який разом з працівниками будівельної бригади здійснював розчищення узбіччя дороги від дерев. Під час, раптово виниклої суперечки, у ОСОБА_9 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_8 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді ушитої хірургічної рани правої надбрівної ділянки, садна правої надбрівної ділянки, навколоорбітального синця правого ока, які відповідно до висновку експерта № 63 від 22.07.2021р. належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я, які виникли від травматичної дії (удару, співударяння) тупого(-их) твердого(-их) предмета (предметів). Впослідуючому, ОСОБА_9 попрямував до себе додому, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно під час раптово виниклої суперечки із ОСОБА_8 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область голови, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що під час раптово виниклої суперечки із ОСОБА_9 , останній наніс йому один удар кулаком правої руки в область голови, в результаті чого він вимушений був звернутися за відповідною медичною допомогою. Просить до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.2 ст.125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, одружений, неповнолітніх дітей не має, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний проступок, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Речові докази та витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Цивільний позов потерпілою особою в кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 06 жовтня 2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя