УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року, , слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_2 при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000918 від 13.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про арешт майна-,

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000918 від 13.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: на автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим СУ ГУ Національної поліції у м.Києві 13.10.2021 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000918 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 12.10.2021 року автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

13.10.2021 року автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

З метою перевірки технічного стану автомобіля TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні призначено судову авто технічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_2 заперечував з приводу задоволення клопотання, вказав, що клопотання не обґрунтоване.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту відповідність вказаного автомобіля критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів. Необхідність накладення арешту пов`язується з метою його збереження як речового доказу.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Відповідно до ст.171КПК України, якої визначені вимоги до клопотання про арешт майна, основу клопотання повинно складати обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, натомість основу клопотання складає виклад обставин вчинення кримінального правопорушення, а щодо необхідності накладення арешту на вилучене майно слідчий обмежився загальними фразами та цитуванням норм КПК України, які регулюють питання накладення арешту майна.

Із загальної фрази слідує, що арешт необхідно накласти як на речовий доказ і тільки тому, що вилучений автомобіль визнано таким постановою слідчого.

Прокурор посилається на те, що автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, такі обставини переконливо не доведені в суді, за якими саме конкретними ознаками вказаний автомобіль відноситься до речових доказів, Проте у вказаній постанові слідчий не зазначив за якими критеріями вилучені речі є речовими доказами, як того вимагається ст.98КПК України, а тільки обмежився цитуванням ст.98 КПК України, яка визначає загальні підстави для визнання майна речовим доказом.
Не містить обґрунтування критеріїв речового доказу майна, яке планується арештувати, і клопотання прокурора. У клопотанні прокурор не конкретизував ознак речових доказів вилучених речей у даному кримінальному провадженні, немає обґрунтування необхідності накладення арешту, не зазначені ризики в разі не накладення арешту майна.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.
Постанова слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 від 13.10.2021 року про визнання автомобіля речовим доказом не мотивована, є формальною. Крім того, у вказаній постанові слідчий не зазначив за якими критеріями вилучені речі є речовими доказами, як того вимагається ст.98КПК України, а тільки обмежився цитуванням ст.98 КПК України, яка визначає загальні підстави для визнання майна речовим доказом.
Не містить обґрунтування критеріїв речового доказу майна, яке планується арештувати, і клопотання прокурора. У клопотанні прокурор не конкретизував ознак речових доказів вилучених речей у даному кримінальному провадженні, немає обґрунтування необхідності накладення арешту, не зазначені ризики в разі не накладення арешту майна.
Таким чином, доводи в клопотанні, що вказаний автомобіль, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно ( автомобіль «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_1 ) в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 13.10.2021 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1