27.08.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1/20
Провадження № 1-в/533/26/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Василівка, Козельщинський район, Полтавська область, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, освіта базова загальна середня, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має,
про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання,

У С Т А Н О В И В :

12 серпня 2021 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого інспектора Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.02.2021.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , засуджений вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.02.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, грубо порушує вимоги ч. 1 ст. 166 КВК України, порушує та не виконує обов`язки, покладені на нього судом та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення.

Засуджений на обліку Кременчуцького районного сектору № 2 перебуває з 06.04.2021.
06.04.2021 засудженому було направлено виклик за місцем проживання про необхідність прибути до Кременчуцького районного сектору № 2 на 12.04.2021 року для постановки на облік, однак за викликом ОСОБА_7 не прибув, без поважних причин і підтверджуючих документів не надав.

12.04.2021 було повторно направлено виклик про необхідність прибути до Кременчуцького РС № 2 19.04.2021 року. Засуджений ОСОБА_5 за викликом прибув до районного сектору та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, обов`язками, які поклав на нього суд, а також попереджений про відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення у період відбування покарання з випробуванням та у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків.
Перебуваючи на обліку уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 характеризувався негативно. Згідно індивідуального плану роботи, складеного за участю засудженого, на основі виявлених криміногенних потреб за результатами оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, було заплановано заходи, які ОСОБА_5 виконав вчасно. Але у період іспитового строку не з`являвся для реєстрації до органу пробації 07.07.2021, 21.07.2021, 04.08.2021 та за викликами без поважних причин, виправдних документів не надав.

21.07.2021 було здійснено телефонний дзвінок на до ОСОБА_5 з приводу причин неявок на реєстрацію 07.07.2021 та 21.07.2021 та за викликом. У ході розмови ОСОБА_5 повідомив, що з початку липня перебував на стаціонарному лікуванні в м. Кременчуці, на дату телефонного дзвінка проходить амбулаторне лікування в КНП «Козельщинська ЦЛ». Зобов`язався 26.07.2021 прибути до районного сектору та надати підтверджувальні документи. Однак до районного сектору не прибув і в подальшому не відповідав на дзвінки інспектора.

До Кременчуцького районного сектору № 2 ОСОБА_5 прибув 12.08.2021 та надав письмові пояснення про перебування на лікуванні, але довідку, яка б підтвердила хворобу не надав.

Також ОСОБА_5 не повідомив уповноважений орган з питань пробації, що змінив своє місце проживання та вибув в АДРЕСА_3 , таким чином порушив обов`язок покладений на нього судом.

Вищевикладене свідчить, на думку органу пробації, що засуджений ОСОБА_5 порушує та не виконує обов`язки покладені на нього судом та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області підтримала клопотання з мотивів викладених в ньому та прохала вирішити на розсуд суду питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вчиненні порушення не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а матеріали особової справи не містять доказів притягнення засудженого до адміністративної чи кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні засуджений пояснив, що з умовами відбування покарання був ознайомлений, допустив неявку на реєстрацію, оскільки підвернув ногу та не мав змоги прибути до органу пробації, повідомив неправдиву інформацію органу пробації про перебування на лікуванні у лікарні, оскільки боявся відповідальності; місце проживання не змінював, а проживав у м. Кременчук тимчасово у брата; зобов`язувався у подальшому не порушувати обов`язків, покладених на нього вироком суду і має намір виправитися.
Суд, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, встановив таке.
Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року (а.о.с. 3-5) ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Під час іспитового строку нових кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.о.с. 33).
За ствердженням органу пробації засуджений не з`явився на виклик до уповноваженого з питань пробації від 06.04.2021 № 25/11/441-21 з метою постановки на облік (а.о.с. 7). Доказів направлення виклику засудженому поштою матеріали особової справи не містять.
Засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, що підтверджується відповідною підпискою від 19.04.2021 (а.о.с. 19).
Постановою від 19.04.2021 (а.о.с. 23) засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію.
07.07.2021, 21.07.2021 та 04.08.2021 засуджений не з`явився на реєстрацію, що підтверджується листком реєстрації (а.о.с. 24) та не заперечувалося засудженим.
Згідно довідки виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 05.03.2021 № 102 місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.о.с. 29, 30).
За повідомленням засудженого фактично він проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно викликів уповноваженого з питань пробації від 08.07.2021 № 25/11/893-21 та від 27.07.2021 № 25/11/942-21 засуджений викликався з метою надання пояснень з приводу неявок на реєстрацію 07.07.2021, 21.07.2021 (а.о.с. 46, 51). Між тим доказів направлення та вручення таких викликів засудженому матеріали особової справи не містять.
Виклик до уповноваженого органу з питань пробації від 09.08.2021 № 25/11/972-21 з метою надання пояснень з приводу неявок на реєстрацію 07.07.2021, 21.07.2021, 04.08.2021 був направлений засудженому ОСОБА_5 11.08.2021, що підтверджується фіскальним чеком (а.о.с. 52 на звороті).
До органу пробації ОСОБА_5 прибув 12.08.2021 та надав письмові пояснення, згідно яких він не з`являвся на реєстрацію 07.07.2021, 21.07.2021, 04.08.2021 та за викликами, тому що перебував на лікуванні, документів, що він хворів не має, також підтвердив, що змінив своє місце проживання, про що орган пробації не повідомив (а.о.с. 57).

Як наслідок, засудженому ОСОБА_5 органом пробації було винесено 12.08.2021 попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 58, 69), у якому засуджений був попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення , уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 (79,104) КК України.
У клопотанні засудженому в якості підстав для скасування звільнення від відбування покарання вміняється допущення трьох неявок на реєстрацію (07.07.2021, 21.07.2021, 04.08.2021) та зміна місця проживання.
Між тим, жодне з цих порушень не було вчинене після попередження засудженого про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підпунктом 3 п. 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 р. за N 120/33091, визначено, що уразі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Отже, для внесення до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання уповноважений орган з питань пробації повинен встановити факт невиконання обов`язків або вчинення засудженим адміністративних правопорушень після такого попередження, інакше сенс попередження втрачається. Між тим клопотання у даній справі уповноваженим органом пробації направлено до суду у день, коли засудженого було попереджено про наслідки подальшого (після попередження) невиконання ним покладених на нього вироком суду обов`язків, що суперечить меті винесення попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У відповідності до пункту 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

А згідно із частиною першою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень частини другої статті 78 КК України, статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України (далі КВК України) та статті 537 КПК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК.

В свою чергу, виходячи із змісту статті 166 КВК підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 2-4 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В ситуації, що розглядається, судом встановлено, а органом пробації доведено, що засуджений допустив три неявки на реєстрацію до органу пробації. Між тим, як уже зазначено вище, усі три порушення обов`язків, встановлених вироком суду, відбулися до оголошення засудженому попередження про скасування звільнення від відбування покарання.

Зміна місця проживання у судовому засіданні не підтвердилася.

В даних правовідносинах суд враховує, що справедливість є однією з основних засад права та складовою принципу верховенства права, вона є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вона розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому при вирішені питання про можливість скасування іспитового строку судом беруться до уваги індивідуальні особливості засудженого, поведінка в даному конкретному випадку, те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності самого скасування іспитового строку діям вчиненим засудженим, де категорія справедливості передбачає, що таке скасування іспитового строку повинно бути домірним поведінці засудженого, яка в даному випадку за своїм характером не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Саме справедливе застосування норм права це передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачені законом підстави для скасування іспитового строку та правові наслідки його скасування відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу для скасування іспитового строку.

Виходячи з вищевикладеного та з врахуванням принципу верховенства права, що вимагає втілення у правозастосовну діяльність ідей соціальної справедливості, в задоволенні подання необхідно відмовити.

При цьому, обираючи такий підхід, суд звертає увагу, що в такому випадку суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, статтями 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 відмовити.

Копію ухвали направити до Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, прокурору та засудженому для відома та ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1