КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5239/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року,
за участю: підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, винесена з грубими порушенням норм кримінального процесуального законодавства.
Також апелянт зазначає, що жодних клопотань про продовження строків досудового розслідування ні підозрюваний, ні його захисник у цьому кримінальному провадженні представником органу досудового розслідування вручено не було.
Згідно зі статтею 293 КПК України ні підозрюваному, ні його захиснику у цьому кримінальному провадженні не було вручено копію обвинувального акту.
Отже, згідно з пунктом десять частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки після повідомлення особі про підозру, строк досудового розслідування, визначений статтею 219цього Кодексу закінчився ще 14 липня 2021 року, а у відповідності до частини третьої статті 295 КПК України його продовжено не було.
Під час судового розгляду слідчий суддя першої інстанції після оголошення скарги перейшла до стадії дослідження доказів. З 4 (чотирьох) томів кримінального провадження, слідчий суддя не відкрила жодного тому, а зачитала в голос лише назву двох документів, які лежали на столі поза папками кримінального провадження. Такими документами, з її слів, були повідомлення про продовження строків досудового розслідування та постанова про закінчення досудового розслідування. З вказаними документами ні захисника, ні його підзахисного слідчий суддя не ознайомила, не зважаючи що про це було заявлено клопотання.
В судове засідання захисник та прокурор не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, з урахуванням думки підозрюваного з цього приводу, який не заперечував на продовженні апеляційного розгляду у відсутність його захисника та прокурора, колегія суддів вважає за можливе продовжити судовий розгляд у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, з урахуванням вимог ст. 422 КПК України у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В обґрунтування доводів скарги сторона захисту послалась на те, що згідно ч.1 ст. 12 КК України вказане кримінальне провадження кваліфіковано, як нетяжкий злочин. Згідно п.4 ч.3 ст.219 КПК України досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно бути закінчено 14.07.2021 року, тобто протягом двох місяців з дня повідомлення про підозру - 14.05.2021 року.
У відповідності до п.2 ч.3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, а саме до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора.
У відповідності до порядку продовження строку досудового розслідування прокурором визначеного ч.1 ст. 295 КПК України, продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному пунктом 1 частини третьої статті 294 цього Кодексу, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.
Відповідності до порядку продовження строку досудового розслідування прокурором згідно ч.3 ст. 295 КПК України копія клопотання вручається слідчим або прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, уповноваженому на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування.
Проте, жодного клопотання про продовження строків досудового розслідування, про яке йдеться у визначених нормах КПК України, ні підозрюваний, ні його захисник не отримували, слідчим таке клопотання не вручалось.
Також, згідно ст. 293 КПК України ні підозрюваному, ні його захиснику копію обвинувального акту не було вручено.
Отже, скаржник вважав, що згідно з п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився 14.07.2021 року, а у відповідності до ч.3 ст. 295 КПК України його продовжено не було, за таких підстав просив, зважаючи на повноваження слідчого судді, визначені ст. 307 КПК України, скасувати повідомлення про підозру.
Слідчим у вказаному кримінальному провадженні09.08.2021 року повідомлено підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування, й надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Зважаючи на те, що повноваження слідчого судді діють лише в межах досудового розслідування кримінального провадження, а досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню завершено, слідчий суддя не повноважений розглядати скаргу поза межами строку досудового розслідування кримінального провадження.
Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положеньст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Статтею 3 КПК України визначено терміни, які вжито в цьому Кодексі.
Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, окрім іншого, направленням до суду обвинувального акту.
Положення пункту 24 частини 1 статті 3 КПК України визначають, що судовим провадженням визнається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Отже, з аналізу вказаних положень КПК України можна дійти висновку про впорядкованість кримінального провадження, його стадійність, що в свою чергу, обумовлює встановлений порядок вчинення процесуальних дій на кожній стадії.
Зокрема, нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування» (стаття 303 КПК України), так і перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені «під час досудового розслідування», зокрема, ухвали про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру (стаття 309 КПК України).
Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що вказані дії, в тому числі апеляційне оскарження ухвал слідчого судді, може здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.
У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.
Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.
Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.
Вказане дає підстави для висновку, що статтею 309 КПК Україниобмежено апеляційний перегляд ухвал слідчого судді такою умовами як, вид ухвали слідчого судді та стадією кримінального провадження (під час досудового розслідування).
Отже розгляд і вирішення питань, передбачених главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», як і перегляд судових рішень, прийнятих за результатами такого розгляду, можуть відбуватися лише під час досудового розслідування, і мають бути припиненими із закінченням стадії досудового розслідування, оскільки невиконання цих вимог може призвести до порушення принципу правової визначеності через вирішення тотожного питання різними судами однієї інстанційності в тому ж кримінальному провадженні.
Відтак, суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості розглядати по суті доводи апеляційної скарги на судове рішення слідчого судді після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, незважаючи на факт призначення апеляційного розгляду скарги. Відтак доводи про які зазначає, апелянт в апеляційній скарзі підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4