Справа№ 309/2505/20
Провадження № 1-кп/309/615/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої вирішується питання застосування

примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

представника сектору ювенальної превенції відділу превенції

Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із незакінченою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні №0000708 внесеному до ЄРДР від 08.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні встановлено фактичні обставини кримінального правопорушення 21.06.2020 року о 13 год. 00 хв., коли неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , діючи разом зі своїм неповнолітнім братом ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом злому замків, відкрили скляні вітрини торгової точки з ювелірними виробами, проникли всередину сховища, звідки викрали ювелірні вироби: каблучку, артикул 070, розмір 18,5 виготовлену з срібла 925 проби із золотою пластинкою 375 проби, загальною вагою 1,99 г., вартістю 370 грн. 66 коп.; каблучку, артикул К170, розмір 16, виготовлену з срібла 925 проби із золотою пластинкою 375 проби, загальною вагою 1,42 г., вартістю 272 грн.; каблучку, артикул К170, розмір 14, виготовлену з сріблі 925 проби із золотою пластинкою 375 проби, загальною вагою 1,35 г, вартістю 261 грн. 66 коп.; каблучку, артикул К225, розмір 20, виготовлену з срібла 925 проби із золотою пластинкою 375 проби, загальною вагою 3,70 г., вартістю 394 грн. 66 коп.; ланцюжок, артикул 45, довжиною 45 см., виготовлений з срібла 925 проби, без вставок, вагою 1,19 г., вартістю 93 грн.; ланцюжок, артикул 45, довжиною 45 см., виготовлений із срібла 925 проби, без вставок, вагою 1,15 г., вартістю 90 грн.; сережки, артикул С131, виготовлені із срібла 925 проби з золотою пластиною 375 проби, вагою 5,30 г., вартістю 726 грн. 70 коп.; сережки, артикул С156, виготовлені з срібла 925 проби із золотою пластиною 375 проби, вагою 3,57 г., вартістю 664 грн. 70 коп. та сережки, артикул СІ59, виготовлені з срібла 925 проби із золотою пластиною 375 проби, вагою 3,42 г. вартістю 764 грн. 70 коп., чим спричинили власнику торгової точки ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3238 грн. 08 коп.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи вказані у клопотанні та встановлені у судовому засіданні. Зазначив, що на даний час розуміє, що вчинив правопорушення, за що дуже шкодує, зобов`язується в подальшому подібного не вчиняти.

Показання неповнолітнього ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_10 . В ході судового розгляду клопотання просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд сестри ОСОБА_6 , оскільки неповнолітній фактично проживає в сестри, вона ним опікується, так як батько ОСОБА_4 зловживає спиртним напоями.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 , представник служби у справах дітей ОСОБА_7 , представник сектору ювенальної превенції відділу превенції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 не заперечили щодо задоволення клопотання про застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання його відсутності, не заперечив щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Крім повного визнання малолітнім ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, його вина у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, з яких вбачається причетність ОСОБА_4 до скоєного діяння - копія витягу з ЄРДР від 22.06.2020 про реєстрацію кримінального провадження №0000708 про те, що 21.06.2021 року о 13 годині в АДРЕСА_2 двоє осіб ромської національної шляхом вільного доступу викрали ювелірні вироби з магазину; постановою про виділення матеріалів від 08.09.2020 року; копії рапорту чергово-інспектора Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 22.06.2020 року про реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення; копії протоколу прийняття заяви ОСОБА_11 від 22.06.2020 року яка просила прийняти міри до осіб ромської національності, які 21.06.2020 року о 13 год.00 хв. по АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу викрали із вітрини магазину, розташованої на нульовому поверсі магазину шість срібних виробів: дві пари сережок, каблучки на ланцюжки; копії протоколу огляду місця події з фототаблицями від 22.06.2020 року; копії довіреності на представництво інтересів потерпілого ОСОБА_12 від 10.07.2020 року; копії видаткової накладної від 10.07.2020 року; копії акту інвентаризації від 23.06.2020 року; копії протоколу огляду предметів з фототаблицями від 03.09.2020 року; копії постанови про визнання речовим доказом від 03.09.2020 року; копії висновку експерта проведеної судово-товарознавчої експертизи №11/536 від 27.08.2020 року; копії висновку експерта проведеної судово-товарознавчої експертизи №11/535 від 31.08.2020 року та копії висновку експерта проведеної судово-товарознавчої експертизи №11/538 від 25.08.2020 року, що стверджують зізнання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також достатності та взаємозв`язку суд вважає, що вони є достатніми доказами, що підтверджують вчинення малолітнім ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення за попередньою змовою групою осіб.

Згідно актового запису про народження №293 від 30.08.2006 року встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до ст.22 КК України кримінальна відповідальність за ч.3 ст.185 КК України настає із чотирнадцяти років. На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, оскільки йому виповнилося 13 років.

Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 виду заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 суд враховує особу неповнолітнього, який є дитиною напівсиротою, мати дитини померла, батько зловживає спиртними напоями. ОСОБА_13 проживає у сестри ОСОБА_6 , яка ним опікується. По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Пунктом 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Згідно акту обстеження умов проживання від 13.09.2021 року ОСОБА_6 проживає разом із сестрою ОСОБА_6 та її малолітніми дітьми ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка ним опікується та здійснює догляд.

Мати неповнолітнього ОСОБА_4 померла, батько ОСОБА_10 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, негативного впливає на сина.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено сукупність умов згідно ст.501 КПК України, що вказують на можливість застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд сестри - ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу малолітнього, його вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, ті обставини, що за місцем навчання він характеризується негативно, визнав свою вину, вперше вчинив кримінальне правопорушення, його ставлення до вчиненого, яке свідчить про те що він зробив відповідні висновки зі своєї негативної поведінки та приходить висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України - передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, що є достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 97, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 задоволити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд сестри ОСОБА_6 строком на 1 рік.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Ухвала вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1