ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/79/15-к

13 січня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , працюючи на посаді заступника начальника Зарічненського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі Зарічненський РВ УМВС), і на якого згідно наказів № 262о/с від 12.08.2014 року та № 336о/с від 08.10.2014 року на період з 12.08.2014 по 14.10.2014 тимчасово покладено обов`язки начальника вказаного райвідділу міліції, будучи службовою особою, яка згідно вимог Закону України «Про міліцію» постійно здійснює функції представника влади, а згідно п.1 ч.І ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та відповідно п.2 Примітки до статті 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, до повноважень якого згідно функціональних обов`язків заступника начальника Зарічненського РВ УМВС затверджених начальником Зарічненського РВ УМВСУ 05.02.2014 року входило здійснення організаційно-розпорядчих функцій, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог ч.І ст.5 Закону України «Про міліцію», п.1 ч.І ст.6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 №3206-VI про обмеження щодо використання службового становища та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди, у тому числі неправомірного сприяння фізичним чи юридичним особам у здійсненні ними господарської діяльності, в період з 26.09.2014 року по 13.10.2014 року включно, поєднуючи з вимаганням одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення та не вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої йому влади та службового становища при наступних фактичних обставинах.

Так, 24.09.2014 року інспектором ВДАІ з обслуговування Зарічненського району ОСОБА_8 у зв`язку із підозрою в підробці документів на придбання барабанної сушарки АВМ-065, встановленої на автомобілі марки ГАЗ-3309 реєстраційних номер НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_9 було доставлено вказаний автомобіль з вантажем на територію Зарічненського РВ УМВС. Вказаний факт зареєстровано в Журналі єдиного обліку Зарічненського РВ УМВС за №1577 від 24.09.2014 року і тимчасово виконуючим обов`язки начальника вказаного райвідділу міліції ОСОБА_5 проведення перевірки доручено оперуповноваженому сектору карного розшуку Зарічненського РВ УМВС ОСОБА_10

26.09.2014 року гр. ОСОБА_11 з метою з`ясування законності затримання транспортного засобу звернувся до працівника Зарічненського РВ УМВС ОСОБА_10 та зрозумів зі слів останнього про можливість повернення йому автомобіля марки ГАЗ-3309 реєстраційний номер НОМЕР_1 та барабанної сушарки НОМЕР_2 , які знаходились на території Зарічненського РВ УМВС.

26.09.2014 року приблизно з 11 до 13 год. в приміщенні Зарічненського РВ УМВС ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, використовуючи надану йому владу та службове становище всупереч інтересам служби, у особистих корисливих вказав про неможливість повернення вилученого майна, створивши таким чином умови вимушеності передачі неправомірної вигоди. В подальшому ОСОБА_5 отримавши на його умови згоду ОСОБА_7 , висловив протиправну вимогу сплачувати щомісячно грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень у якості неправомірної вигоди за не перешкоджання в подальшому у здійсненні підприємницької діяльності, пов`язаної із лісопильним та стругальним виробництвом.

В зв`язку із цим, у вищевказаний день ОСОБА_5 , одержавши згоду ОСОБА_12 на надання неправомірної вигоди, надав вказівку невстановленій слідству особі повернути ОСОБА_13 автомобіль марки ГАЗ-3309 реєстраційний номер НОМЕР_1 з барабанною сушаркою АВМ-065.

02.10.2014 року ОСОБА_14 , усвідомлюючи важливість попередньої домовленості із ОСОБА_5 щодо їх зустрічі не пізніше як через місяць та будучи таким чином поставленим у створені ОСОБА_5 умови, за яких особа вимушена надавати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів у вигляді можливості здійснення законної підприємницької діяльності, ОСОБА_11 погодився на протиправні вимоги ОСОБА_5 та повідомив про це відповідні правоохоронні органи.

У подальшому, 13.10.2014 року близько 13 год. 16 хв., перебуваючи в автомобілі ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 грн. за повернення 26.09.2014 автомобіля марки ГАЗ-3309 реєстраційний номер НОМЕР_1 з барабанною сушаркою НОМЕР_2 та за невжиття ОСОБА_5 завдяки своєму службовому становищу заходів у протидії законній підприємницькій діяльності ОСОБА_7 , пов`язаної із лісопильним та стругальним виробництвом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину спочатку визнав частково, а в послідуючому визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення. У вчиненому щиро кається і жалкує про вчинене..

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так свідок ОСОБА_14 показав, що працівники ДАІ зупинили його брата ОСОБА_15 , який керував вантажним автомобілем ГАЗ-53 та перевозив металеву бочку для зерносушки. Після цього працівники ДАІ доставили автомобіль до Зарічненського РВ УМВСУ. Наступного дня після зупинки він з братом пішов до райвідділу міліції з`ясувати обставини затримання автомобіля, де дізналися, що перевірку за даним фактом проводить о/у СКР ОСОБА_10 , якого вони попросили повернути автомобіль, оскільки надали усі необхідні документи. У відповідь останній повідомив їм, що він таке рішення сам не приймає, тому потрібно це питання узгодити з ОСОБА_5 . В подальшому, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_5 він розповів про наявність в нього пилорами та останній запитав чи зможе він щомісячно платити йому по 500 грн. Він погодився на вказану пропозицію та після цього йому було повернуто вилучений автомобіль із зерносушаркою. 02.10.2014 року він написав заяву в СБУ про вимагання у нього ОСОБА_5 грошових коштів. 13.10.2014 року він у своєму автомобілі передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн.

Свідок ОСОБА_8 показав, що працював інспектором ВДАІ і затримав автомобіль з металевим резервуаром, документи на який мали сумнівне походження (були розмиті).

Свідок ОСОБА_10 показав, що працював оперуовноваженим СКР Зарічненського РВ УМВСУ і в ході перевірки матеріалів було встановлено факт купівлі ОСОБА_14 резервуару, після чого підготовив висновок про відсутність ознак кримінального правопорушення, який ним, а згодом ОСОБА_5 був погоджений.

Згідно протоколу аудіо-відеоконтролю особи ОСОБА_5 свідок ОСОБА_11 13.10.2014року ініціює зустріч з обвинуваченим, під час якої передає ОСОБА_5 1000 гривень.

Згідно протоколу освідування особи від 13.10.2014, на території лісгоспу, в якому проживав ОСОБА_5 , за його згодою проведено освідування, на руках виявлено помітні світіння невідомої речовини, після цього слідчим виявлено факт викидання ОСОБА_5 з кишені штанів грошових коштів в сумі 1000 грн., частина яких співпадають згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_14 від 13.10.2014 року в сумі 500 грн.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , показали, що були залучені в якості понятих при проведенні слідчих дій відносно ОСОБА_5 .. Також свідок ОСОБА_16 показав, що бачив як обвинувачений викидав грошові кошти. Покази свідка ОСОБА_16 про викидання грошових коштів підтвердили свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Згідно висновків криміналістичних експертиз відео-звукозаписів, розмови згідно матеріалів НСРД належать ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .

Згідно висновків фізико-хімічної експертизи на грошових коштах, на змивах з внутрішньої поверхні лівої кишені штанів, а також мобільному телефоні ОСОБА_5 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини, яка має спільні фізико-хімічні властивості між собою та зі спеціальною хімічною речовиною, наданою у якості зразка.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання._

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та вчинення злочину вперше.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Враховуючи вищевказане та обставини, що пом`якшують покарання і за міркуванням суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання найнижчу в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю роботи, а також те, що з часу вчинення злочину пройшло більше семи років і обвинуваченим не вчинено за цей період інших кримінальних правопорушень, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням. При цьому суд також враховує, що ст. 75 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення даного кримінального правопорушення, не забороняла застосування умовного звільнення за такі кримінальні правопорушення.

Додаткове покарання у виді конфіскації майна суд не застосовує, оскільки згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 6998 грн.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 75, 76, 368 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади пов`язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно- господарськими функціями в правоохоронних органах строком на три роки без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6998 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. за проведення експертиз.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 1000 грн., які передані на зберігання Філії ПАТ «Укрексімбанк» повернути ОСОБА_13 ,

- змиви з рук ОСОБА_5 , зразки спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М» - знищити,

- мобільний телефон марки «NOKIA XI», 2 талони на 10 літрів бензину конфіскувати в дохід держави,

- шкіряну куртку та джинсові штани ОСОБА_5 , повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1