Справа № 461/6257/21
Провадження № 1-кп/461/590/21
УХВАЛА
Іменем України
12.11.2021 року м.Львів

Галицький районний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 про накладення арешту на майно
ВСТАНОВИВ:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001141 від 13.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 подали клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме на його частку у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м, з метою забезпечення цивільного позову потерпілого.

В обґрунтування клопотання покликаються на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Зазначили, що до початку судового розгляду потерпілим пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 200000 грн.Відтак, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), просять клопотання задоволити.

У судовому засіданні потерпілий та його представник дане клопотання підтримали, просили таке задоволити.

Обвинувачений в судовому засіданні щодо накладення арешту не заперечив та підтвердив, що йому на праві власності належить частка у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, а також пояснення потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачуються у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Окрім того, з наявного в матеріалів справи цивільного позову ОСОБА_7 вбачається, що загальна сума моральної шкоди, яку просить стягнути цивільний позивач становить 200000 грн.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення суд, згідно ст. ст. 94, 012">132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинуваченого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання вбачається, що потерпілий та його представник просять суд накласти арешт на майно обвинуваченого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві власності належить частку у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м.

Потерпілий та його представник довели, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до того, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе відчужити свою частку у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м, з метою уникнення виконання свої зобовязань по відшкодуванню спричиненої моральної шкоди у майбутньому, відтак суд дійшов висновку, що клопотання потерпілого та його захисника підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

клопотання потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 про накладення арешту на майно задоволити.

Накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 15.11.2021 року.

Суддя ОСОБА_1