Єдиний унікальний номер 448/1157/19
Провадження № 1-кп/448/32/21
У Х В А Л А
про закриття

кримінального провадження

29.09.2021 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000230 від 26 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , - не з`явився, (клопотання),

представник потерпілої особи, - не з`явився,
в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , 02.09.2021 року, через канцелярію суду надійшло клопотання про закриття кримінального провадження щодо його підзахисного, у зв`язку із смертю останнього. На підтвердження вказаного факту подав копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . У вказаному клопотанні також просив повернути заставодавцям, тобто йому і ОСОБА_6 , заставу, що ними була внесена за ОСОБА_3 .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. При цьому, у клопотання зазначив, що підтримує подане ним раніше клопотання про закриття кримінального провадження в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_3 , а також, не заперечує щодо вирішення питання про повернення застави.

Потерпіла особа представник Судововишнянської міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Заслухавши думку учасника присутнього у судовому засіданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних переконань.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як відомо із змісту п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Згідно абзацу другого ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 58 років, що підтверджується долученим до матеріалів кримінального провадження копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.08.2021 року.
В судовому засіданні підстав для продовження розгляду кримінального провадження з метою реабілітації померлого, відновлення його честі та репутації не встановлено.
Близькі родичі померлого з такою заявою до суду не звертались, а інформацією про необхідність такої реабілітації учасники судового провадження не володіють.
Таким чином, судом отримані належні та неспростовні дані про смерть обвинуваченого, заяви про доцільність подальшого провадження у справі через необхідність реабілітації вказаної особи чи інших підстав до суду не надійшли, а відтак, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 КПК України - у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Будь-які дані, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження в матеріалах справи відсутні, що буде відповідати завданням кримінального провадження.
Вирішення питання щодо цивільного позову.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Судововишнянської міської ради Львівської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено статтею 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.ст. 128, 129 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як було зазначено вище сторона захисту в особі захисника ОСОБА_5 , клопотала про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого.
Однак, Кримінальним процесуальним кодексом України не врегульовано процесуальне питання щодо цивільного позову у разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи.
Відповідно до ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути.
Зокрема, згідно ст.1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:
1) особисті немайнові права;
2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Тобто вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.
Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю, у зв`язку із його смертю, цивільне провадження в рамках кримінального провадження також підлягає закриттю у зв`язку із смертю цивільного відповідача.
Вирішення питання щодо повернення застави заставодавцям.
Матеріалами справи встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід - заставу.

Відповідно до копій квитанцій, котрі містяться при матеріалах кримінального провадження за №88 від 29.07.2019 року та №14 від 30.07.2019 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 сплатили заставу за ОСОБА_3 в розмірі 40 000 грн. та 56 050 грн. відповідно.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 не порушив обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Враховуючи той факт, що особа відносно якої було внесено заставу ОСОБА_3 помер, дія запобіжного заходу, відносно нього припинилася, а тому суми застав, що були внесені за ОСОБА_3 необхідно повернути заставодавцям ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відповідно.

Вирішення питання щодо долі речових доказів.
Згідно постанови про визнання речовими доказами від 25.06.2019 року, при матеріалах кримінального провадження містяться оригінали документів, що були вилучені органом досудового розслідування для доказової бази по кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, речові докази, зокрема, оригінали документів, що були вилучені, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, на переконання суду, слід саме залишити при матеріалах кримінального провадження №0000230.
Вирішення питання щодо процесуальних витрат.
Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Беручи до уваги, що у відповідності до вимог ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта виключно у разі ухвалення обвинувального вироку, однак враховуючи, що у даному випадку кримінальне провадження закривається у зв`язку зі смертю обвинуваченого, то суд приходить до переконання, що витрати за проведення експертиз в межах даного провадження слід віднести на рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 127, 128, 129, 182, 284 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання сторони захисту в особі адвоката ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, - задовольнити повністю.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, - закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Цивільне провадження відкрите в рамках кримінального провадження за цивільним позовом прокурора в інтересах держави в особі Судововишнянської міської ради Львівської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - закрити.
Повернути ОСОБА_6 суму застави в розмірі 56050 грн. (п`ятдесят шість тисяч п`ятдесят) гривень, яка внесена згідно з квитанцією №14 від 30.07.2019 року за ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_5 суму застави в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, яка внесена згідно з квитанцією №88 від 29.07.2019 року за ОСОБА_3 .

Речові докази: оригінали документів, котрі знаходяться при матеріалах вищевказаного кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000230.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні №0000230 за проведення експертиз на загальну суму 14 300 (чотирнадцять тисяч триста) гривень, - віднести на рахунок Держави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1