Справа № 308/634/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2022 року м. Ужгород
Зокрема зазначає, що у період з 31.12.2021року по 12:00 04.01.2022року невідома особа шляхом віджиму віконної рами проникла до приміщення офісу, розташованого за адресою АДРЕСА_2 звідки здійснила крадіжку в розмірі біля 2000 гривень, та близько 3 кави різного виду.
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ч. 5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Стаття 159 КПК України передбачає, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 5, 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За положеннями ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні. Згідно вимог ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані підчас судового розгляду для встановлення обставину кримінальному провадженні.
Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.
Разом з цим, слідчий у клопотанні вказує, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні моніторингу дзвінків у період часу з 00:00 год. 03.01.2022 р.. по 12.00 год. 04.01.2022 року, що здійснювалися за адресою: АДРЕСА_3 , однак клопотання нічим не обґрунтоване, у зв`язку з чим виникла така необхідність, в тому числі саме за такою адресо, з огляду на місце вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим ОСОБА_3 до клопотання не долучено жодного належного та допустимого доказу на підставі якого орган досудового розслідування дійшов висновку, що таке необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що наданими матеріалами клопотання не доведено поза розумним сумнівом доцільність у наданні доступу до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, органом досудового слідства не доведено необхідність застосування зазначеного заходу, як це передбачено ст. 132 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання надані слідчим не містять жодних доказів, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи громадян, про який ідеться в клопотанні, хоча внаслідок цього можуть бути реально, істотно обмежені та порушені права і інтереси інших осіб.
Виходячи з вищенаведеного вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1