Справа № 646/6351/21
№ провадження 1-кп/646/729/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 01.08.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України,
УС Т А Н О В И В :
У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України.
У ході підготовчого судового засідання прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем мешкання у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби строком на два місяці з продовженням раніше покладених на нього обов`язків. В обґрунтування клопотання посилалась на вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення та на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час не зменшились. Також прокурор посилалась на відсутність законного джерела доходу та відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.
Захисник у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та зазначив, що запобіжний захід у виді домашнього арешту був застосований до обвинуваченого тільки перед завершенням досудового розслідування, під час проведення якого ОСОБА_3 завжди з`являвся за викликами слідчого та прокурора.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2021 року щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківської області, прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова чи до Червонозаводського районного суду м. Харкова за першою вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та фактичного проживання.
Положеннями ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Строк дії ухвали визначено до 16 листопада 2021 року (включно).
Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив у тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку домашнього арешту, а саме - ризиків можливості переховування від органів досудового розслідування, суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з вимогами пунктів 3 та 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, міцність соціальних зв`язків, моральні переконання.
Суд зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строків домашнього арешту обвинуваченому з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 діяння, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимості за попередніми вироками на теперішній час не погашені, не має родини, тобто міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, суд вважає, що останній може переховуватись від суду з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працює, не має джерела доходу, у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового кримінального правопорушення, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді домашнього арешту, доведені прокурором продовжують існувати.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, його репутацію, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, а також продовження або повторення протиправної поведінки, суд приходить до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, який полягає у забороні обвинуваченому у певний час доби без дозволу суду залишати житло з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, за вказаних обставин є достатнім для запобіганню вказаним ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці.
Суд вважає, що саме такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Доказів про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання чи особистої поруки або ж застави суду не надано.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 314 КПКУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити строк дії застосованого щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, на два місяці до 11 січня 2022 року.
Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу дії вказаної ухвали:
1) прибувати до Червонозаводського районного суду м. Харкова за першою вимогою;
2) не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області без дозволу прокурора чи суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та фактичного проживання.
Строк дії ухвали встановити до 11 січня 2022 року включно.
Ухвалу направити для виконання до Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції України в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1