Справа № 521/9300/18
Номер провадження:1-кп/521/374/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000483 від 09.03.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саханське, Ширяєвського району, Одеської області, громадянина України, не маючого реєстрації та постійного місця мешкання в м. Одесі та на території України, раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000483 від 09.03.2018 року відносно ОСОБА_4 .
Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.
Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який, не пов`язаний з тримання під вартою.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017,У справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України належать до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк до десяти років.
Суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання, достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину об`єктивно існують.
Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні категорії злочинів із застосуванням насильства».
З урахуванням положень статті 177 КПК, суд погоджується зі стороною обвинувачення, що головними ризиками, які продовжують існувати у вказаному кримінальному провадженні є: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжують існувати й на теперішній час.
Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тяжкість вчиненого та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, можливість ухилення від явки до суду, вказують на перевагу публічного інтересу. При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.
Суд вважає, що наведені прокурором підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, а застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час є неможливим.
Тобто надані стороною обвинувачення докази та наведені аргументи свідчать про наявність сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
Застосований запобіжний захід - тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ухвали суду від 14.07.2021 року, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 12.09.2021 року. Суд, з об`єктивних обставин, позбавлений можливості до зазначеної дати закінчити розгляд кримінального провадження.
Враховуючи вказане, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню. За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 07.11.2021 року включно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 194, 199, 331, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 09.09.2021 року. Ухвала суду припиняє свою дію 08.11.2021 року.
Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена протягом встановленого законом строку з дня її оголошення, а особам, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1