Справа № 357/7848/21 Головуючий в суді 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4420/2021 Суддя -доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.
Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою, задовольнити клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зазначає, що у ОСОБА_7 є всі передбачені законом підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема, відбув частину покарання, передбачену ч. 3 ст. 81 КК України, сумлінно ставиться до праці та виконує покладені на нього трудові обов`язки, дотримується вимог режиму установи виконання покарання, має ряд заохочень, а тому висновки викладені в ухвалі суду першої інстанції є безпідставними.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечує проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування положень ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст.70, ст.72 КК України, до п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 06 липня 2017 року. Кінець строку: 06 липня 2022 року.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, із засудженими та працівниками колонії не конфліктує. Має п`ять заохочень, та п`ять стягнень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання дійшов правильного висновку, що мета покарання щодо виправлення засудженого в даному випадку не досягнута.
Так, матеріали провадження не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці на протязі усього періоду відбування покарання довів своє виправленнята перевиховання, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливого працевлаштування ОСОБА_7 , не може слугувати підставою для його умовно-достроковго звільнення від відбування покарання.
За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що передбачені законом підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на даний час відсутні.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливого працевлаштування ОСОБА_7 , не може слугувати підставою для його умовно-достроковго звільнення від відбування покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому залишає її без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: