Справа № 522/1807/19
Провадження № 1-в/522/472/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального рішення суду відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Засудженого 09.08.2019 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального рішення суду відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України.
Представник з питань пробації в судовому засіданні підтримав вищевказане подання. Просив його задовольнити.
Засуджений в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 5 ст. 359 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню із наступних підстав.
Частинами 1 та 3 ст. 26 КВК України визначено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.
Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на закінчення строків давності виконання обвинувального рішення суду відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне, подання задовольнити, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального рішення суду.

Керуючись ст.80 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -
ухвалив:

Подання начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, може бути подана через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: