Справа № 274/3721/21
Провадження №1-в/0274/426/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петраківка Катеринопільського району Черкаської області, проживав за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, неодружений, з середньо-спеціальною освітою, до засудження не працював, раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:
04 червня 2021 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду надійшло письмове клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання обґрунтоване тим, що він вину у скоєнні злочину визнає, в скоєному щиро кається.

В судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що офіційно працевлаштуватися у виправному центрі він не може, оскільки не має документів, також поскаржився на незадовільний стан здоров`я. Окрім цього вказав, що він офіційно звертався до адміністрації виправного центру про влаштування на роботу, але йому відмовили. Заявив, що вину у скоєному визнає повність та щиро кається, однак на запитання прокурора пояснити, за що він засуджений, - фактично заперечив свою винуватість у всіх епізодах злочинної діяльності, за які відбуває покарання, заявив, що обставини, викладені у вироці суду написані слідчим, а він цього не робив.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого та вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Просила врахувати, що ОСОБА_6 не працевлаштований в виправному центрі, у зв`язку з малими обсягами виробництва та відсутністю документів у засудженого. Останній позитивно характеризується та виконує вимоги персоналу виправного центру, за попереднім місцем відбування покарання був працевлаштований днювальним, за що отримав два заохочення. Непогашених стягнень немає, вину визнає повністю, має нову цивільну дружину, з якою буде виховувати двоє неповнолітніх дітей. Також зауважила, що ОСОБА_6 хворий, через що його було госпіталізовано 15.09.2021, що додатково свідчить про неможливість виконувати роботи.

Представник ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" заперечив щодо його умовно дострокового звільнення. Пояснив, що за час відбування покарання у Бердичівському виправному центрі засуджений не має жодного заохочення, мав стягнення за відмову від виконання робіт з благоустрою місць позбавлення волі, яке погашене в установленому законом порядку. Вказав, що засуджені, які відбувають покарання у виправному центрі, залучаються до суспільно корисних робіт, за що отримують заохочення, однак ОСОБА_6 відмовлявся виконувати роботи з благоустрою, за що на нього було накладено відповідне стягнення. Підтвердив, що у ОСОБА_6 немає необхідних документів, які потрібні для офіційного працевлаштування, а займатися їх відновленням він не бажав, казав, що немає на це коштів. Зі скаргами на стан здоров`я, у зв`язку з чим засуджений не може працювати, ОСОБА_6 не звертався.

На думку прокурора клопотання засудженого не може бути задоволено, оскільки ОСОБА_6 формально визнає вину, не виявляє бажання долучатися до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, а відтак не довів, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи на засудженого та матеріали, подані захисником, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 16.12.2015 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18.04.2018 іспитовий строк скасований, засуджений направлений в місця позбавлення волі на 4 роки.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.11.2019 зараховано час попереднього ув`язнення з 03.11.2015 по 16.12.2015 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.05.2020 , згідно ст. 82 КК України, невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 9 місяців 14 днів обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.08.2020 зараховано час слідування до виправного центру з 05.05.2020 до 30.07.2020 з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Початок строку: 14.05.2018 року (для позбавлення волі); початок строку: 30.07.2020 (для обмеження волі); кінець строку: 23.11.2021.

Відповідно до досліджених матеріалів, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.04.2018 року. За час утримання в Черкаському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив чотири порушення вимог режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, Стягнення погашені. Заохочень не мав.

З 27.06.2019 року відбував покарання в Житомирській виправній колонії (№4). За період відбування покарання характеризувався добре. Допустив одне порушення режиму відбування покарання, по факту якого було проведено бесіду виховного характеру. Допущене порушення виразилось у порушенні розпорядку дня. За сумлінну поведінку і ставлення до праці двічі заохочувався адміністрацією установи.

З 30.07.2020 року відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№108). За період відбування покарання характеризується посередньо. Допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, по факту яких було накладено дисциплінарні стягнення, які погашені в установленому законом порядку. Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує, реагує на них задовільно. Не працевлаштований на виробництві установи. На даний час до праці не залучається в зв`язку з неможливість оформлення строкового трудового договору. Заохочень не має. До робіт з благоустрою виправного центру ставиться незадовільно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться незадовільно. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Програму виконує . Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та телефонних розмов. На профілактичному обліку не перебуває. Позову не має. Вину у скоєному злочині зі слів визнав повністю.

Відповідно до п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Як визначено ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Разом з тим, сумлінна поведінка засуджених проявляється через призму їх неухильного дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, суд враховує те, що засуджений ОСОБА_6 , хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, однак за період відбування покарання в виправному центрі характеризується посередньо, не має жодного заохочення, мав два стягнення, які на час розгляду справи вже погашені, в тому числі одне стягнення за відмову від робіт по благоустрою виправного центру, до робіт з благоустрою виправного центру ставиться незадовільно, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно.

Окремої оцінки суд потребує ставлення засудженого до вчиненого злочину та визнання вини у ньому. Як неодноразово заявляв засуджений він повністю визнає свою вину та щиро кається, однак в судовому засіданні дав пояснення, що він взагалі не причетний до злочинів, за які він засуджений, а по епізоду викрадення бензопили пояснив, що сталась помилка і він просто переплутав бензопилу потерпілої та свою власну. Такі пояснення засудженого свідчать, що він формально вказує на визнання вини та каяття, з метою врахування їх судом при вирішенні питання застосування ст. 81 КК України.

Посилання захисника на працевлаштування ОСОБА_6 та позитивну характеристику останнього за попереднім місцем відбування покарання, то слід зауважити, що його попередня поведінка була врахована судом при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що і дало можливість суду застосувати таку пільгу. Крім того, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не лише за обмежений період.

Суд приймає до уваги та погоджується із доводами сторони захисту в тому, що засудженого не було офіційно працевлаштовано у зв`язку з малими обсягами виробництва в виправному центрі та відсутністю у останнього документів (які, згідно матеріалів особової справи, знаходяться за місцем його проживання). Однак слід зауважити, що своє ставлення до праці засуджений міг проявити на роботах з благоустрою виправного центру і прилеглих до нього територіях, а також шляхом поліпшення житлово-побутових умов засуджених або виконуючи допоміжні роботи із забезпечення виправного центру продовольством. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, засуджений має негативне ставлення до суспільно корисної праці, більше того, останній свідомо відмовлявся від виконання таких робіт, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Посилання захисника на поганий стан здоров`я засудженого, у зв`язку з чим його було госпіталізовано, то суд вважає за необхідне вказати, що стан здоров`я засудженого не є тією обставиною, з якою Закон пов`язує можливість умовно дострокового звільнення. В разі наявності відповідних підстав засуджений може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання в порядку ст. 84 КК України. Крім того,

Суд не приймає до уваги заяву засудженого, датовану 15.01.2021, яка була адресована начальнику ДУ «Бердичівський виправний центр №108» з проханням надати засудженому роботу за межами виправного центру, та була долучена захисником в судовому засіданні, оскільки така заява відсутня в матеріалах особової справи на засудженого, крім того представник виправного центру в судовому засіданні заперечив, що засуджений звертався з таким проханням до адміністрації виправного центру. Наявність такої заяви в сторони захисту, без будь яких відміток про її отримання адресатом, ніяким чином не може свідчити про факт звернення до виправного центру, а лише підтверджує факт її написання.

За наведених умов суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому його заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1