Вирок
Іменем України

01.11.2021 р. м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальні провадження №0000074 від 19.08.2021 року, №0000075 від 19.08.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.263 КК України, -

встановив:

18.08.2021 року надійшов рапорт ДОП СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про те, що 18.08.2021 року близько 14:30 год., під час обходу адміністративної дільниці Франківського району м. Львова по вул. Айвазовського, 10 у м. Львові спільно з ДОП ОСОБА_7 було виявлено невідомого чоловіка, котрий мав при собі поліетиленовий пакет жовтого кольору. В подальшому вказаний чоловік, встановлений як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пропозицію працівників поліції добровільно надав для огляду пакет, у якому було виявлено предмет, ззовні схожий на ніж з металу сірого кольору в чохлі зеленого кольору, який надалі вилучений в ході огляду місця події. Згідно висновку судової експертизи дослідження холодної зброї вилучений у ОСОБА_5 ніж належить до категорії холодної зброї колюче - ріжучої дії. Ніж виготовлено промисловим способом. Ніж є ножем для виживання, відноситься до категорії холодної зброї колюче - ріжучої дії. Даний ніж ОСОБА_5 , всупереч вимог, визначених «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 року № 622, та «Положенням про дозвільну систему», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, носив при собі 18.08.2021 року без передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення даного ножа у нього працівниками поліції о 16:12 год. 18.08.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння холодної зброї колюче-ріжучої дії без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

Окрім того, 18.08.2021 року СОГ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області в ході перевірки повідомлення ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1 та уніфікований запал дистанційної дії УЗГРМ, які зберігав ОСОБА_5 за місцем свого проживання. Згідно висновку експерта за результатами судової вибухотехнічної експертизи вилучені у ОСОБА_5 предмети є: корпусом ручної осколочної гранати типу Ф-1, який містить заряд вибухової речовини (тротил , масою 50-56 грам (1-3)) , відноситься до вибухових речовин, а також уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, який використовуються для ініціювання заряду вибухової речовини, якою споряджаються ручні гранати типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, споряджений вибуховою речовиною THPC, азид свинцю та тетрил, з механізмом приведення її в дію, відноситься до вибухових пристроїв. Надані на дослідження предмети виготовлені промисловим способом, при поєднанні об`єктів дослідження в єдину конструкцію, що передбачено їх будовою, вони придатні до вибуху. При поєднанні об`єктів дослідження в єдину конструкцію, що передбачено їх будовою, вони будуть становити оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом типу УЗРГМ, в сукупності вони будуть відноситись до боєприпасу, який придатний до вибуху. Вказаний бойовий припас ОСОБА_5 зберігав у себе за адресою проживання упродовж невстановленого часу, до моменту вилучення його працівниками поліції о 20:40 год. 18.08.2021 року, без передбаченого законом дозволу та всупереч вимог, визначених «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 року № 622, та «Положенням про дозвільну систему», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

28.10.2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст.468, 469,472 КПК України.
Згідно з укладеною угодою обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України та ч.2 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі: за ч.1 ст.263 КК України - у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України у виді 1 року позбавлення волі, а остаточно на підставі ст.70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць та із застосуванням ст. 75 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.2 ст.263 КК України, і вказав, що розуміє свої права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.2 ст.263 КК України, визнав повністю.
Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено право суду затвердити угоду у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому, який позитивно харакетризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, узгодженого сторонами покарання із застосуванням ст.75 КК України, яке є достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотання з цього приводу прокурором під час судового провадження заявлено не було, а відтак підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1372 грн. 96 коп. та 6177 грн. 96 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави, оскільки такі підтверджені довідками Львівського НДЕКЦ МВС України по експертизі №СЕ-19/114-21/14802-ХЗ від 20.08.2021 року та Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України по експертизі №КСЕ-19/109-21/9328 від 24.09.2021 року.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. При цьому, підлягає врахуванню те, що відповідно до акта знищення (знешкодження) вибухових матеріалів №25 від 23.09.2021 року відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області речові докази - граната Ф-1 та запал УЗРГМ знищені з передачею уламків на зберігання в камеру речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 жовтня 2021 року у кримінальних провадженнях №0000074 від 19.08.2021 року та №0000075 від 19.08.2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.263 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Призначити остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України та ч.2 ст. 263 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, в розмірі 7550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 92 коп.
Речові докази, а саме: ніж з металу сірого кольору в чохлі зеленого кольору, що є холодною зброєю колюче - ріжучої дії, а також уламки корпусу ручної осколочної гранати типу Ф-1 із зарядом вибухової речовини (тротил, масою 50-56 грами (1-3)) та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, спорядженого вибуховою речовиною ТНРС, азид свинцю та тетрил, з механізмом приведення її в дію, які згідно квитанції №9 передані у спецпакеті №0196391 на зберігання до камери речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1