Справа № 463/575/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/119/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року, за участі

скаржника ОСОБА_6

встановила:
цією ухвалою, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 14.01.2022 року.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей із заяви від 04.01.2022 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, до ЄРДР, з боку старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Львові В Скреклі та зобов`язати старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_7 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_6 від 04 січня 2022 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, з боку процесуальних прокурорів у м. Яворові Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури - прокурора м. Яворова ОСОБА_10 , керівника у 2016-2017 роках Городоцької місцевої прокуратури, прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_11 заступника начальника Управління прокуратури Львівської області ОСОБА_12 заступників керівника прокуратури Львівської області X. Олійника та ОСОБА_13 .
На погляд скаржника, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , в ході розгляду скарги, вийшов за межі повноважень слідчого судді, передбачених Главою 28 КПК України, і замість зобов`язання внести відомості до ЄРДР у зв`язку із грубим порушенням слідчим вимог ст.ст.214 та 110 КПК України, почав аналізувати наявність або відсутність доказів щодо вини осіб, щодо яких подана заява про вчинення кримінального правопорушення.
Разом із тим, слідчий суддя в ході судового засідання, не прийняв докази, подані заявником, а саме низку копій процесуальних документів, які як раз і свідчать щодо зловживання службовим становищем з боку прокурорів місцевого та регіонального рівня, і не відобразив позицію скаржника в ухвалі від 31 січня 2022 року.
Як наслідок, слідчим суддею ОСОБА_1 було постановлено ухвалу від 31 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 через відсутність, на думку суду, доказів вини осіб, щодо яких була подана заява про кримінальне правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали скарги, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_6 звернувся до слідчого Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 04.01.2022.

Скаргу ОСОБА_6 мотивував тим, що ним було подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву від 04.01.2022 року про вчинення кримінального правопорушення прокурорами Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури прокурором м. Яворова ОСОБА_10 , керівником (у 2016-2017 роках) Городоцької місцевої прокуратури, прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_16 , заступником начальника управління Львівської обласної прокуратури ОСОБА_17 та заступниками Львівської обласної прокуратури ОСОБА_13 та ОСОБА_18 за ч.2 ст. 364 КК України. Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішив, натомість фактично відмовлено у внесенні таких відомостей.
Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя встановив, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 04.01.2022 ОСОБА_6 не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в повідомленні особами кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого, тому уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши таку заяву дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, та відмовили у внесенні відомостей в ЄРДР.
Підстави для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення а лише ті з них, з яких вбачається вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом з прізвищем, ім`ям та по-батькові (найменування) потерпілого або заявника серед іншого вносяться до ЄРДР.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені в ЄРДР.
Таким чином, наведення заявником власних міркувань та припущень щодо вчинення на його думку, кримінальних правопорушень особами вказаними у його заяві від 04.01.2022, без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки таких, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Як наслідок слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 04.01.2022.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення її апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року, про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 14.01.2022 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4