Справа № 289/499/22
Номер провадження 1-кс/289/82/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2022 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000044, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого відносно неповнолітніх осіб в період військового стану, що мало наслідком смерть потерпілого.

Так, 07 березня 2021 року, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, із ОСОБА_8 , знаходились в подвір`ї господарства ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_1 побачили на той час невідомих раніше їм малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були одягнуті у камуфляжні курки та при собі мали іграшкові автомати, побачивши останніх, почали втікати. У цей час та в цьому ж місці, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 наказали їм зупинитися, про те ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжили втікати не виконуючи наказ останніх, після чого в ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник раптовий прямий умисел на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 групою осіб без попередньої змови.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та спільно, тобто групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрили вогонь на ураження по останнім з вогнепальної зброї марки АКС У калібру 5,45мм що знаходилась у ОСОБА_12 та мисливської нарізної рушниці «ВУЛКАН ТК», що знаходилась у ОСОБА_8 та вчинили близько 25 пострілів на ураження в напрямку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Як наслідок, малолітньому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення шиї, хребта та грудної клітки зверху вниз, зліва на право, які не сумісні з життям в наслідок яких останній помер на місці.
Окрім цього, в цей же час та у вказаному місці малолітньому ОСОБА_11 заподіяли тілесні ушкодження у вигляді вогнестрільного перелому плечевої кістки на відростку лопатки.
В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , розуміючи та усвідомлюючи, що виконали усі дії спрямовані на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 припинили вогонь та залишили місце вчинення злочину. Тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виконали свої дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин, щодо позбавлення життя ОСОБА_11 не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що останньому була надана своєчасна медична допомога.
За даним фактом 07 березня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 та розпочато досудове розслідування за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі. У зв`язку із цим, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України

Крім того, є підстави вважати, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

В судовому засіданні слідчий внесене клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому. Вважає що зазначені в клопотанні обставини, вказують на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, він і в подальшому буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків зазначеного злочину, а також враховуючи те, що він зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор підтримав клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції та просив його задоволити.
Захисник заперечив проти тримання підозрюваного під вартою та зазначив, що оголошена підозра є безпідставною. Оскільки підзахисний є досвідченим військовим та не має наміру ухилятися від слідства, просить обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Підозрюваний вину не визнав, зазначив, що здійснював постріли лише вгору. Просить обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під варту.
Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчим суддею встановлено, що 07 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 злочину передбаченого п. 2 ч.2 ст. 115 КК України за № 0000044.
08 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 злочину передбаченого ч.2, ст.. 15, п. 2 ч.2 ст. 115 КК України за № 0000045.
08 березня 2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч.2 ст. 115 КК України та ч.2, ст.. 15, п. 2 ч.2 ст. 115 КК України.
07 березня 2022 року ОСОБА_6 було затримано в порядку передбаченому ст.. 208 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведені.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В частині 4 цієї статті вказано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , є злочином, який спричинив загибель дитини, то суд не визначає йому розмір застави.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0000044, строком на 60 діб, а саме по 08 травня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 10.03.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1