Справа № 352/1078/19
Провадження № 1-кп/352/43/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 жовтня 2021 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло. У рамках даного кримінального провадження обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 19.09.2019 р. судове провадження було зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 23.12.2019 р. обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 10.03.2020 р. судове провадження було зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 з`явився у судове засідання.

Прокурор подав клопотання, яке підтримав у підготовчому засіданні, про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, який тривалий час не з`являвся на виклики до суду, тому двічі був оголошений у розшук, для запобігання таким ризикам, як подальшим спробам переховуватися від суду, а також вчинити інший злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідків (п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку обвинуваченого, який заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого прокурором клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням обґрунтованості обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України; з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, оскільки обвинувачений не з`являвся на виклики до суду, чим перешкоджав суду в розгляді кримінального провадження, у зв`язку з чим двічі був оголошений у розшук, порушив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, обраний ухвалою Тисменицького районного суду від 23.12.2019 р.; ризику незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_5 та свідків, які ще не допитувались, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи стійку злочинну спрямованість обвинуваченого; з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, характеризується негативно, перебуває на диспансерному обліку в Івано-Франківському ОНД з 05.05.1989 р., не одружений, на утриманні нікого не має.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, те, що йому інкримінується вчинення тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47580 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 315 ч.3 КПК України, суд
у х в а л и в :

Клопотання задоволити.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, до 18 грудня 2021 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0002265 ДКСУ м. Київ, , банк отримувача (МФО) 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- повідомити прокурора чи суд про своє постійне місце проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він буде проживати без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1