Справа № 148/1942/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000327 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиманівка, Тульчинський район Вінницька область, проживаючого та зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
З метою уникнути відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121, 130 КУпАП, ОСОБА_3 11.10.2021 близько 17:00 год. перебуваючи по вул. Незалежності, с. Тиманівка, Тульчинський район Вінницька область, висловив пропозицію службовій особі - інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Bінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди в сумі 7000 грн. за непритягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.
Так, інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Bінницькій області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, полковником поліції ОСОБА_8 графіку чергувань по Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки «Skoda» моделі «Оctavia» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснювалося патрулювання, Тульчинського району Вінницької області.
В ході патрулювання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 11.10.2021 приблизно о 17:00 год., приїхали до вул. Незалежності с. Тиманівка, Тульчинський район Вінницька область, де за порушення правил дорожнього руху України, а саме на транспортному засобі були відсутні дзеркала заднього виду, лобове скло, присутні ознаки пошкодження транспортного засобу, чим порушено п.п. 31.4.7.a ПДР України, зупинено автомобіль марки «Меrsedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .
В подальшому працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_3 виявили, у нього, ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, повідомлено ОСОБА_3 про складання адміністративних матеріалів відносно нього, та йому запропонували пройти, огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестера «Драгер», на що останній, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку неодноразово був попереджений працівниками поліції, діючи умисно, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, пропонував інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме, грошові кошти в сумі 7000 грн., на що останній відмовився та попередив про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди, однак ОСОБА_3 не відреагував та діючи умисно, продовжив пропонувати інспектору ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 7000 грн., з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121, 130 КУпАП.
На досудовому слідстві, 21.10.2021 між сторонами кримінального провадження: прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та згоди сторін на його призначення. Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник, також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України надання неправомірної вигоди службовій особі.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 21.10.2021 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 369 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.
Питання речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись, ст. 368, 369, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.10.2021 між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000327 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: оптичний носій інформації DVD диск з відеозаписами у кількості 4 шт., та графік чергувань особового складу Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області на жовтень 2021 року, який затверджено начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, полковником ОСОБА_8 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1