Справа № 344/1341/22
Провадження № 1-кс/344/631/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000131 від 27.01.2022, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 на підставі добровільної згоди, спільно із ОСОБА_6 , проходили психосоціальну реабілітацію в громадській організації «Міжнародна антинаркотична асоціація Івано-Франківська», що фактично знаходиться в м. Івано-Франківську, вул. О. Кисілевської, 47.

Так, 27.01.2022 року, близько 12 год 10 хв, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , перебував у приміщенні кухні, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , де готували їжу. Перебуваючи в приміщенні кухні між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони, виник словесний конфлікт, в ході якого в ОСОБА_4 , виник неправомірний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи настання таких негативних наслідків щодо здоров`я потерпілої, взяв у руки предмет ззовні схожий на ніж та діючи умисно, наніс один цілеспрямований удар указаним предметом у життєво важливу ділянку тіла потерпілої, а саме живіт.

Після вчинення неправомірних дій, ОСОБА_4 був затриманий працівниками Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, а потерпілу ОСОБА_6 каретою швидкої медичної допомоги доставлено до КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», що по вул. Федьковича, 91 в м. Івано-Франківську де їй надано медичну допомогу.

В результаті умисних неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 , заподіяно згідно довідки № 45 виданої КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 27.01.2022 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент заподіяння.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, раніше не судимий.

27 січня 2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться в протоколах оглядів місць події, протоколах допитів свідків та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений проти життя та здоров`я особи, відносяться до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Слідчим зазначається, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися. Крім того, ОСОБА_4 не одружений, на утриманні дітей не має, що може свідчити про слабкі соціальні зв`язки, можливість у майбутньому переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі.

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони являються його знайомими та йому відомо про місце їх перебування.

-п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів.

Відповідно до клопотання слідчого, застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у ході спілкування з останніми.Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття обвинуваченого на поруки.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Слідчим зазначається, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатнім для виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення поза розумним сумнівом дієвості зазначеного кримінального провадження і виключно цей запобіжний захід здатен запобігти описаним вище ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризики,підозрюваний має міцні соціальні звязки та постійне місце проживання просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 27 січня 2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 до зазначеного злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями які містяться в протоколах оглядів місць події від 27.01.2022, протоколах допитів свідків та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, прокурором жодними доказами не доведено, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені його захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обгрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, раніше не судимий, міцність соціальних зв`язків.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 посягає на життя та здоров`я особи, які у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням доведених ризиків клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів без визначення розміру застави.

Відповідно до положень ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому ч. 6 цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

В даному випадку, розглядаючи вказане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що зовнішній вигляд підозрюваного дає підстави для зобов`язання органа досудового розслідування забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_4 із забезпеченням надання належної медичної допомоги, про що повідомити слідчого суддю.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів - до 25 лютого 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

В порядку ст. 206 КПК України зобов`язати орган досудового розслідування забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_4 із забезпеченням надання належної медичної допомоги, про що повідомити слідчого суддю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1