Справа 376/249/20 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3613/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 16 липня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 16 липня 2021 року клопотання прокурора задоволено та закрито кримінальне провадження № 0000485 від 13.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриваючи кримінальне провадження із підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України, суд врахував те, що у даному кримінальному провадженні минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження. В обґрунтування доводів поданої скарги апелянт вказав на те, що у даному кримінальному провадженні необґрунтовано здійснювалося досудове розслідування за ч.1 ст.364 КК України, у той час як вірною кваліфікація фактичних обставин кримінального правопорушення є ч.2 ст.364 КК України. Є необґрунтованими на думку апелянта також і твердження прокурора про те, що у даному кримінальному провадженні не вдалося встановити особу підозрюваного, якою, на переконання апелянта може бути завідуюча відділом містобудування та архітектури Сквирської РДА.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її доводи необґрунтованими у зв`язку із чим просив залишити її без задоволення;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні СВ Сквирського ВП ГУ НП у Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000485, що розпочате 13.08.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Підставою для внесення відомостей про злочин до ЄРДР стала заява ОСОБА_8 від 12.08.2015 року про підробку документів невідомими особами. У ході досудового розслідування факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України знайшов своє підтвердження. Між тим, особу яка вчинила дане кримінальне правопорушення встановлено не було. Оскільки на момент звернення прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження закінчилися строки давності, передбачені п.2 ч.1 ст. 49 КК України суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про закриття указаного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга представника потерпілого не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення.
Щодо неправильної кваліфікації, що дана відповідному діянню органом досудового розслідування, то колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції позбавлений можливості оцінювати правильність кваліфікації у випадку вирішення питання про закриття кримінального провадження із підстав закінчення строків давності, а також давати із цього приводу будь-які вказівки органу досудового розслідування чи прокурору. У зв`язку із цим посилання представника потерпілого на ніби то неправильну кваліфікацію не може бути підставою для скасування ухвали. Не обґрунтованими є і доводи про можливість визначення підозрюваної особи, оскільки посилання представника потерпілого на конкретну службову особу є його особистим припущенням, яка не може враховуватись при вирішенні питання про можливість закриття кримінального провадження із зазначеної вище підстави. Колегія суддів звертає увагу на те, що виключно стороною обвинувачення здійснюється повідомлення про підозру, до компетенції суду належить виключно вирішення питання про скасування підозри у випадках передбачених законом. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом п.11 ч.2 та п. 31ч.1 ст. 284 КПК України у випадку не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та у разі закінчення при цьому строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі кримінальне провадження судом закривається. Тобто, у випадку наявності підстав передбачених ст. 49 КК України у разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення окрім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, закриття кримінального провадження є обов`язком суду. Аналіз положень ст. 49 КК України у поєднанні із положеннями п.11 ч.2 та п. 31ч.1 ст. 284 КПК України дає підстави стверджувати, що у випадку закінчення строків давності кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень які не відносяться до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі та при відсутності обставин, передбачених ч.2 та ч.3ст. 49 КК України не може продовжуватись і підлягає закриттю. Зазначені обставини у даному кримінальному провадженні відсутні, кримінальне правопорушення, щодо якого проводилось розслідування не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, особа яка вичинила дане кримінальне правопорушення не встановлена. Це указує у своїй сукупності на необхідність закриття кримінального провадження № 0000485 та правильність рішення суду першої інстанції.
Ухвала Сквирського районного суду Київської області від 16 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000485 від 13.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
УхвалуСквирського районного суду Київської області від 16 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000485 від 13.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

СУДДІ

____________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4