Провадження №1-кп/523/584/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0001351 від 28.04.2020р. за №0001385 від 1.05.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 187 ч.3 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 187 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 22.12.2021 року під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України в рамках об`єднаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 20.02.2022 року.

У ході судового засідання прокурор надавав клопотання про продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, мотивуючи тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованих йому злочинів, на сьогоднішній день ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України не зменшилися, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти наведеним ризикам.

Дослідивши надані до суду обвинувальні акти, які містять дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може в подальшому переховуватися від суду та вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, вислухавши думку учасників процесу: захисника ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення клопотання, зазначаючи, що підзахисний майже два роки знаходиться під вартою, ні разу відносно нього не змінювався запобіжний захід, який би він порушував, вважаючи, що на сьогоднішній день відпала необхідність в триманні ОСОБА_5 під вартою, нічого нового прокурором не наведено, у зв`язку з чим просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме особисте зобов`язання; обвинуваченого, який приєднався до думки захисника, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Згідно ст. 331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, дії ОСОБА_5 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років із конфіскацією майна, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який не має реєстрації на території України, постійного місця мешкання, міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів аналогічної спрямованості, за змістом обвинувальних актів вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, та дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, впливати на свідків, які ще не допитані, з метою зміни ними показів у суді. Разом з цим, виходячи з характеру та обставин вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що обраний під час судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу також не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України, за змістом якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів із застосуванням насильства, вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 17.04.2022р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 17.04.2022 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1