Справа № 126/89/18
Провадження №11-сс/801/609/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у судовому засіданні в м. Вінниці в порядку ч.4 ст.107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.08.2021 року,
якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання.
Обґрунтовуючи подану скаргу заявник стверджує, що постанова дізнавача про відмову у задоволенні його клопотання є незаконною, необґрунтованою і поспішною, та такою, що суттєво порушує вимоги ст. 40 КПК України, а тому просить скасувати її, а матеріали кримінального провадження направити до прокуратури для подальшого проведення досудового розслідування.
Заявник, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.
Старший дізнавач СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.08.2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.08.2021 року скасувати та винести рішення, яким зобов`язати слідчого виконати клопотання потерпілого ОСОБА_5 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є упереджена, тому незаконна і невмотивована згідно ст. ст. 24, 40, 276 КПК України, оскільки в даному випадку маються всі достатні докази для повідомлення про підозру, мається потерпілий, відомі особи, які вчинили кримінальний злочин тобто повідомили неправдиві покази, які привели до негативних наслідків.

Позиції учасників судового провадження

Скаржник ОСОБА_5 в судове засідання до апеляційного суду для підтримання поданої ним апеляційної скарги не прибув. Проте, суд повідомив телефонограмою про можливість розгляду скарги у його відсутність, доводи та вимоги своєї скарги підтримує та просить її задовольнити.
Прокурор також повідомлений судом про місце, дату та час судового розгляду, проте до суду не прибув та не повідомив суд про поважність причин свого неприбуття. Тому згідно вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у його відсутність
Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників кримінального провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення слідчий суддя першої інстанції встановив та виходив з того, що СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000051 від 27.12.2016, зокрема за надання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були свідками та повідомленні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, під час судового засідання надали суду завідомо неправдиві показання.
24.06.2021 року ОСОБА_5 звернувся до СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з клопотанням про проведення процесуальної дії, а саме вручення письмового повідомлення про підозру скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
30.06.2021 року старшим дізнавачем СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_5 , яку обґрунтував відсутністю достатніх доказів для підозри осіб у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Так, дізнавачем винесено оскаржувану постанову в порядку, визначеному КПК України, яку вручено ОСОБА_5 .
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження. З огляду на положення частини другої цієї ж статті, вказаний перелік є вичерпним.
Зазначені у ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.
Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Хоча скарга ОСОБА_5 містить посилання на ст.303 КПК України, однак зміст її вимог становить незгода з рішенням слідчого про незадоволення клопотання про повідомлення про підозру винним, на його думку, особам.
Отже, вимоги скарги не охоплюються положеннями п.7 ч.1 ст.303 КПК України, адже поняття слідчі дії і процесуальні рішення не є тотожними.
Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 90000051 від 27.12.2016 року триває, в його межах проведено ряд слідчих дій, проте на даний час всіх, необхідних для завершення досудового розслідування, слідчих дій не проведено. Також процесуальним керівником надано письмові вказівки. Зважаючи на те, що на даний час підготовка та вручення письмового повідомлення в рамках даного кримінального провадження є передчасними, тому у дізнавача були відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_5 ..
Згідно ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Главою 22 КПК України передбачені випадки повідомлення про підозру, вимоги до повідомлення про підозру та порядок її вручення.
Згідно ч.1 ст. 40-1, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Відповідно до вимог ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до норм кримінального процесуального закону оголошення підозри входить до компетенції слідчого чи прокурора.
Рішення щодо достатності чи недостатності доказів для повідомлення про підозру (п.3 ч.1 ст.276 КПК України) приймається виключно слідчим чи прокурором, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності.
Отже, вручення підозри конкретній особі хоча і є процесуальною дією, проте дана дія не є обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора, який вони зобов`язані вчинити у визначений строк.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду зважаючи на викладене повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо відсутності законних та обґрунтованих підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 . Прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст.303, ч.4 ст.304 КПК України, належним чином мотивоване, є законним та обґрунтованим. Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.4 ст. 107, ст.ст.405, 407 ч.3, 419, 422, 424 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.08.2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4