Справа № 601/407/20
Провадження №1-кп/601/29/2021
У Х В А Л А

19 жовтня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження №0000365 від 02 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника адвоката ОСОБА_5 ,

- потерпілої ОСОБА_6 ,

- потерпілої ОСОБА_7 ,

- представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження №0000365 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвокат ОСОБА_5 на адресу суду надійшло клопотання про скасування арешту транспортного засобу, а саме з автомобіля марки «Фольцваген Пасат» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2019 року.

Клопотання мотивовано тим, що даний транспортний засіб знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів речових доказів у кримінальних справах, де неналежні умови зберігання, транспортний засіб піддається порчі, приходить в непридатний стан, перебуває не в опечатаному стані, тому просять суд скасувати арешт автомобіля марки "Фольцваген Пасат" та передати його на відповідальне зберігання обвинуваченому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення даного клопотання, зазначивши, що арешт на транспортний засіб було накладено з метою збереження його в якості речового доказу, доля якого буде вирішена по закінченню розгляду кримінального провадження у суді. Потреба, яка зумовлювала накладення арешту на майно на стадії досудового розслідування не відпала, тому клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник адвокат ОСОБА_8 підтримали думку прокурора та просили відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання мотивовано тим, що 03 вересня 2019 року слідчим суддею Кременецького районного суду Тернопільської області винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Фольцваген Пасат» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 . Даний транспортний засіб знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів речових доказів у кримінальних справах, де неналежні умови зберігання, транспортний засіб піддається порчі, приходить в непридатний стан, перебуває не в опечатаному стані, просять суд скасувати арешт на даний автомобіль та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ..

Водночас суду не наведено жодних підстав, які вказували б на те, що в арешті даного автомобіля відпала потреба.

В ухвалі зазначено, що арешт майна допущено слідчим суддею з метою забезпечення збереження такого в якості речового доказу.

Зважаючи, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершений, триває судове слідство, доля речових доказів не вирішена. В ході розгляду клопотання не встановлено, що арешт майна накладено необґрунтовано на підставах, які передбачені КПК України.

Враховуючи наведені обставини та те, що обвинуваченим ОСОБА_3 та його адвокатом ОСОБА_5 не доведено обґрунтованих підстав вважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: