Справа № 344/3314/20
Провадження № 11-кп/4808/158/22
Категорія ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2021 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, із середньою спеціальною освітою, розлучений, не працюючий, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст. 185 КК і призначено покарання 4 (чотири) роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком, - позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 05 серпня 2021 року, зарахувавши в строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст. 72 КК в строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 19 січня по 23 січня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками, - до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вирішено судом питання щодо заявлених цивільних позовів та відшкодування витрат за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим за те, що він маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив нові умисні злочини проти власності - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, за таких обставин.

Так, у період часу з 08 год. 20 хв. по 12 год. 20 хв. 12 грудня 2017 року ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , прийшов до вхідних дверей вказаної квартири, яка належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , перебуваючи у зазначеному місці шляхом злому серцевини замка вхідних дверей незаконно проник до приміщення вищевказаної квартири. Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав: грошові кошти у сумі 12750 грн., золоту каблучку, 585 проби, вагою 8 г., вартістю 4980,72 грн., золоту каблучку, 585 проби, вагою 1,3 г., вартістю 809,37 грн., золотий браслет, 585 проби, вагою 2 г., вартістю 1245,18грн., золоту каблучку, 585 проби, вагою 2г, вартістю 1245,18рн., золоту підвіску, 585 проби, вагою 1г, вартістю 622,59грн., золоту підвіску, 585 проби, вагою 0,5г, вартістю 311,30грн., золоті сережки, 585 проби, вагою 0,77г, вартістю 479,39грн., золоту підвіску, 585 проби, вагою 1,12г, вартістю 697,3грн., що підтверджується висновком експерта № 4.3-137/18 від 30.03.2018 року. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 23141,03грн.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, в період часу з 08год. 50хв. по 19год. 30хв. 22 січня 2018 року ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось в приміщення житлової квартири АДРЕСА_3 , прийшов до вхідних дверей вказаної квартири, яка належить ОСОБА_11 . Реалізуючи свій протиправний намір направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , перебуваючи у зазначеному місці, шляхом злому серцевини замка вхідних дверей, незаконно проник до приміщення вказаної квартири. Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав: грошові кошти в сумі 1500 євро, що згідно курсу НБУ станом на 22.01.2018 року становить 53025грн., 200 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 22.01.2018 року становить 1694грн., фотоапарат марки «Nikon COOLPIX A10» вартістю 1953грн., згідно з висновком експерта № 4.3-33/18 від 12.02.2018 року. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 56672грн.

Не погодившись з оскаржуваним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав АС, із змісту якої вбачається, що він покликаються на суворість призначеного йому покарання.

Зазначає, що призначене йому покарання за даним вироком суду є суворим та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і є за своїм видом несправедливим, позаяк він повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, розкаявся та має на утриманні малолітню дитину.

Просить пом`якшити йому покарання, зокрема призначити покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданої АС, вирок суду вважає законним і обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.3 ст. 185, КК, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Як вбачається із вироку Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2021 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду, в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй АС на суворість призначеного йому покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, суд, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, які у відповідності до положень ст.12 названого Кодексу, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про його особу.

Суд першої інстанції при призначенні покарання вірно встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема: що він критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; що не працює; розлучений; має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; а також наявність претензій у потерпілих.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»..

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є його щире каяття та повне і беззастережне визнання вини.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом, відповідно до ст. 67 КК, не було встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Також судом першої інстанції в повній мірі було враховано дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують йому покарання на що вказує обвинувачений в поданій АС, а тому доводи апелянта в цій частині, є також безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції вмотивовано призначив йому майже мінімальне покарання в межах встановленої санкції за вказаний злочин у виді позбавлення волі, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, як і ним, так і іншими особами.

З урахуванням встановленого, підстав для пом`якшення ОСОБА_8 , покарання, апеляційний суд не вбачає, а тому покликання обвинуваченого в АС на суворість призначеного йому покарання, є безпідставними.

Вирок щодо ОСОБА_8 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2021 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5