Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1998/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 03.11.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне Рокитнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31.10.2020 року ОСОБА_4 перебував поблизу території домогосподарства, яке належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 13.00 години, цього ж дня, перебуваючи біля вказаного домогосподарства, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке б становило для нього матеріальну цінність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, 31.10.2020 року близько 13.00 години ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються ніким не поміченими, перелізши через металеву сітку, яким огороджене домогосподарство в АДРЕСА_2 , проник до його території , де біля стіни неподалік від сараю вищезгаданого домогосподарства, останній виявив та в подальшому здійснив крадіжку чужого майна, а саме кінної зубчатої борони 3бп-06, яка належить ОСОБА_5 , вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 020/702 становить 743,40 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тобто таким чином вчинив крадіжку чужого майна, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, які підтвердив наданими у судовому засіданні показами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Прокурор у судовому засіданні просить суд призначити покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, при цьому покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Також прокурор просить речовий доказ: кінну зубчату борону повернути потерпілому, запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу не обирати. Крім того, прокурор повідомив, що витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз відсутні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що 31.10.2020 року з території його домогосподарства було викрадено металеву борону, про що він повідомив до відділення поліції. Відносно призначення міри покарання обвинуваченому не заперечує, покладається на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів експертних висновків, речових доказів та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Тому оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням до сховища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

Тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини третьої статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження інших кримінальних правопорушень.

Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не був заявлений, арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, 75,76, ч. 3 ст. 185 КК України ; ст.ст. 100, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: кінну зубчату борону - повернути законному власнику ОСОБА_5 .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1