Провадження № 1-кс/756/2961/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувсь до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшов запит компетентного органу іноземної держави про надання правової допомоги у кримінальній справі №ORP-350/VYS-NM-2019, щодо встановлення особи власника, яка уповноважена розпоряджатись банківським рахунком IBAN : НОМЕР_1 у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в Україні.

Прокурор посилається на те, що в ході розгляду запиту встановлено, що в провадженні районної прокуратури м. Нове Место над Вагом, Республіка Словакія, знаходиться кримінальна справа № ORP-350/VYS-NM-2019, щодо шахрайства, відносно особи, яка шахрайським шляхом намагалась заволодіти грошовими коштами в розмірі 8,107 євро, використовуючи банківську картку.

Встановлено, що грошові кошти в сумі 8,107 євро, перераховані на банківський рахунок № НОМЕР_1 , емітований в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », офіс якого розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки було встановлено, що головний офіс банку одержувача АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виникла необхідність в отриманні наступної інформації: про приналежність банківського рахунку № НОМЕР_1 , із зазначенням особистих та контактних даних власника, його адресу проживання номер паспорту, громадянство, контактний номер телефону, адреси електронної пошти; про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 .

При цьому, вказане клопотання слідчий просить розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться наведені у клопотанні документи.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про судове засідання були повідомлені належним чином. На електронну пошту суду від 07.12.2021 року прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва подано клопотання про розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені у клопотанні підтримує та просить задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться документи, в судове засідання не викликалася згідно з вимогами ч. 2 ст.163 КПК України.

Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.

Згідно з ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому цим Кодексом, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

У разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приймаючи рішення за клопотанням слідчого, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у рішеннях «Malone v. The United Kingdom», заява № 8691/79; «Ben Faiza c. France», заява № 31446/12, «L.H. v. Latvia» заява № 52019/07 та «Avilkina and Others v. Russia», заява № 1585/09, «M.N. and Others v. San Marino», заява № 28005/12, «Roman Zakharov v. Russia», заява № 47143/06, було сформульовано детальні критерії, яким повинно відповідати таке втручання: інформація збирається на підставі закону, положення закону відповідають вимогам доступності, чіткості та передбачуваності, прийняття рішень щодо надання доступу повинні бути предметом судового контролю, такий контроль повинен передбачати можливість особі навести свої аргументи, рішення суду повинно бути обґрунтованим, вказівки в ухвалі суду щодо того, до якої інформації (документів) надається доступ, повинні бути максимально чіткими, особа, інформація щодо якої передається, повинна володіти ефективними засобами захисту, що передбачали б можливість оскарження законності та обґрунтованості отримання доступу до такої інформації, а також отримання компенсації в разі виявлення порушення, доступ повинен надаватися лише до інформації, що необхідна для цілей розслідування, отримана інформація повинна належним чином фіксуватися, зберігатися та захищатися, щоб запобігати її модифікації, незаконному знищенню та поширенню, отримана інформація повинна невідкладно знищуватися в разі зникнення подальшої в ній потребі. В іншому випадку - недотримання вказаних правил тягтиме за собою констатацію ЄСПЛ порушення прав особи, гарантованих статтею 8 Конвенції. Зокрема стаття 8 Конвенції встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Також слід урахувати рішення Європейського суду з прав людини («M.N. and Others v. San Marino», заява №28005/12), згідно з яким, запитувана у клопотанні інформація, яка становить банківську таємницю, стосується приватного життя особи (фактично мова йде про збір персональних даних), надання доступу до якої становитиме втручання в права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Хоча критерії, визначені Конвенцією, є лише мінімальним гарантіями, які повинні бути забезпечені судом.

Тож, для надання наведеного тимчасового доступу, суд, щонайменше, повинен пересвідчитися, шляхом оцінки матеріалів справи (доказів), що втручання буде правомірним (дійсно мають місце обставини розумної підозри вчинення кримінального правопорушення), відповідає вимогам закону та є необхідним у демократичному суспільстві (відповідає завданню кримінального провадження).

Однак до клопотання, окрім доручення про надання міжнародної правової допомоги компетентних органів Словацької Республіки у кримінальній справі №ORP-350/VYS-NM-2019 та листа з Офісу генерального прокурора, не додано жодного доказу (переліку доказів), якими би виправдовувалося таке втручання в права та свободи особи, відповідали би вимогам ст. 84 КПК України та могли бути оціненим судом в порядку ст. 94, ч. 5 ст. 132 КПК України для прийняття законного та мотивованого рішення.

Суд ураховує, що ч. 4 ст. 9 КПК України передбачає необхідність застосування положень відповідного міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, у разі якщо норми цього Кодексу (КПК України) суперечать такому міжнародному договору. Однак міжнародний договір, зокрема пункт «е» ч. 1 ст. 7 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, передбачає надання інших відомостей, які необхідні для виконання доручення, на яке посилається в дорученні посадова особа, яка звертається з проханням про міжнародну правову допомогу. А отже, положення КПК України не суперечать міжнародному договору в частині необхідності надання додаткових відомостей для виконання доручення про тимчасовий доступ до речей та документів, тим більше, які містять охоронювану законом таємницю.

При цьому, наведене міжнародне доручення узагалі будь-яким чином, як і інші надані документи слідчим, не посвідчені відповідно до вимог закону, як і не надано належним чином посвідчених копій оригіналів документів запитуючої сторони відповідно до ст. 562 КПК України.

Також слід узяти до уваги, що суду не надано відповідних процесуальних рішень в порядку п. 17 ч. 1 ст. 3, статей 39, 40 КПК України про призначення прокурора та слідчого для виконання доручення в кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, на думку суду, слідчим не було доведено підстав для задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а отже у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 94, 132, 159-164, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1