ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5630/18 Номер провадження 11-кп/814/95/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника

цивільного відповідача ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2018 року за №0001515, за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» - адвоката ОСОБА_10 , на вирок Київського районного суду м. Полтава від 15 січня 2019 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дученці Гадяцького р-ну Полтавської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку, несудимого, -

визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання - 2 роки обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого від вiдбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - 1 рік та покладено на останнього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Задоволено цивільний позов прокурора та стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 3086 гривень 90 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Задоволено частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 та стягнуто на його користь із:

- СК «ВУСО» - 56 551 та 10 000 гривень у рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди відповідно;

- ОСОБА_9 - 30 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди;

- солідарно з обвинуваченого та вказаної страхової компанії - 704 гривні 80 копійок судових витрат.

Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів та долю речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він 19 червня 2018 року о 22 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки Opel Record, н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Зіньківської та Ст. Кондратенка, у порушення вимог п. 10.1, 16.13, 1.3 Розділу 34 ПДР України, здійснюючи маневр у вигляді повороту ліворуч, перетнув дорожню розмітку «подвійна суцільна лінія», яка розділяє зустрічні потоки транспортних засобів, здійснив рух по зустрічній смузі та допустив зіткнення з мотоциклом Loncin LX 250 GS-2А, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку, унаслідок чого останньому спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ОСОБА_10 просить змінити вирок Київського районного суду м. Полтава від 15 січня 2019 року у частині вирішення цивільного позову та залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_11 до ПрАТ «Страхова компанія ВУСО».

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого, звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням, у якому просив звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрити.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, захисника та обвинуваченого, які підтримали наведене клопотання адвоката ОСОБА_8 ; представника цивільного відповідача, який при вирішенні цього клопотання поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 п. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
За змістом ч. 8 ст. 284, ст. 285 КПК України ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття кримінального провадження з відповідної підстави.
Отримавши клопотання захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження, яке обвинувачений просив задовольнити, колегія суддів, роз`яснила ОСОБА_9 правові наслідки такої згоди, оскільки останній вправі заперечувати проти закриття провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності (якщо особа впевнена у своїй невинуватості і переконана, що проведення повного розслідування приведе до закриття провадження за реабілітуючими підставами або до ухвалення виправдувального вироку). Тобто, колегія суддів обвинуваченому роз`яснила, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за своїм правовим змістом означає, що відносно нього зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ним діяння, що містить ознаки злочину, однак у силу певних обставин (сплинули строки давності) подальше провадження виключається (нереабілітуюча підстава).
Після чого, ОСОБА_9 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження.
У ст. 44 КК України закріплено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Так, строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства та суду та переривається у випадку вчинення зазначеною особою нового злочину.
За ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України (у редакції на час вчинення злочину) передбачено покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправних робіт на строк до двох років, арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (у редакції на час вчинення злочину) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 49 КК України (у редакції на час вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженні, наступні редакції указаних норм кримінального закону не поліпшують становише обвинуваченого порівняно з редакціями цих норм, що діяли на час вчинення злочину, а тому з огляду на положення ч.2 ст.4, ч.ч.1,2 ст.5 КК України, має бути застосований закон, що діяв на час вчинення ОСОБА_9 злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене найбільш суворе покарання у виді обмеження волі.

Судом установлено, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України 19 червня 2018 року о 22 годині 30 хвилин, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.
Наведені вище обставини свідчать, що визначений п.2 ч.1 ст.49 КК України трирічний строк притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності під час апеляційного розгляду станом на 14 вересня 2021 року закінчився.
Отже, колегія суддів з огляду на викладене вище вважає, що клопотання захисника, подане в інтересах обвинуваченого, підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням наведеного клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, через закінчення строків давності, і закриттям кримінального провадження, доводи апеляційної скарги перевірці не підлягають.
У свою чергу, щодо наявних цивільних позовів у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити наступне.
Як убачається з матеріалів провадження, за оскаржуваним вироком суду задоволено цивільний позов прокурора та стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 3086 гривень 90 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого, також задоволено частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 та стягнуто на його користь із: СК «ВУСО» - 56 551 та 10 000 гривень у рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди відповідно; ОСОБА_9 - 30 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди; солідарно з обвинуваченого та вказаної страхової компанії - 704 гривні 80 копійок судових витрат.

Так, порядок вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Якщо закінчення строку давності припадає на час апеляційного провадження, то апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження.
У разі закриття кримінального провадження, що у даному випадку є обов`язковим, припиняються кримінально - правові відносини між державою і особою.
Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
При цьому, слід зазначити, що у випадку закриття кримінального провадження з передбачених КПК України підстав, позивач не позбавлений права пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання адвоката ОСОБА_8 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Полтава від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати, звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.
Ухвала Полтавського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4