Провадження № 11-кп/4808/427/21
Категорія ч.2 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 23 липня 2021 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Підгайці, Тернопільської області та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонер, інвалід 3 групи, одружений, раніше не судимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК та призначено йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_9 від призначеного судом покарання.

Постановлено стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 в користь держави 6267 (шість тисяч двісті шістдесят сім) грн. 40 коп. за проведення судових експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди задовольнено частково та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 65610 грн. спричиненої злочином матеріальної шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди, а всього разом 215610 (двісті п`ятнадцять тисяч шістсот десять) грн. В задоволенні решти позовних вимог постановлено відмовити.

Цивільний позов Івано-Франківської обласної клінічної лікарні до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди за лікування задовольнено. Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь Івано-Франківської обласної клінічної лікарні 9052 (дев`ять тисяч п`ятдесят дві) грн. 90 коп. матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_9 засуджений за те, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяння потерпілій середнього ступеня тілесних ушкоджень.

Злочин вчинено за таких обставин.

Так, 27.04.2017 року приблизно о 23 год. 00 хв., у темну пору доби, при вуличному освітленні, сухій погоді, обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «CHEVROLET Tacuma UF75Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною по вул. Незалежності у м. Івано-Франківську зі сторони центральної частини міста у напрямку перехрестя вулиць Незалежності Йосипа Сліпого - Хриплинська. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по дві смуги для руху в кожному напрямку, протилежні потоки транспорту поділені дорожньою розміткою 1.3 (подвійна суцільна лінія) Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Наблизившись до вказаного регульованого перехрестя ОСОБА_9 завчасно подав світловий сигнал лівого покажчика повороту та, при зеленому сигналі світлофора, розпочав виконання маневру повороту ліворуч на вулицю Йосипа Сліпого. У цей час, зі сторони м. Тисмениця, у напрямку центральної частини м. Івано-Франківська до згаданого перехрестя, у крайній лівій смузі свого напрямку по вулиці Незалежності рухався автомобіль марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , позаду якого рухався мотоцикл марки Musstang MT200-6, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , на пасажирському сидінні якого знаходилася пасажир ОСОБА_13 . При наближенні до перехрестя автомобіль Skoda Octavia призупинився, а водій мотоцикла ОСОБА_12 здійснив випередження вказаного автомобіля праворуч та знову повернувся на крайню ліву смугу свого напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_9 перед зміною напрямку руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, маючи об`єктивну можливість виявити рух мотоцикла Musstang MT200-6, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, виконуючи маневр повороту ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом Musstang MT200-6, під керуванням ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_9 порушив наступні вимоги пунктів ПДР: п. 1.10. в частині визначення поняття "дати дорогу" вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1., згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 16.6., у відповідності до якого, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

У результаті порушення водієм ОСОБА_9 ПДР відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої водій мотоцикла Musstang MT200-6 ОСОБА_12 загинув від закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та лицевого черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та речовину головного мозку, ускладнена набряком та стисненням головного мозку. Пасажир вказаного мотоцикла ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому суглобового паростка справа та суглобової головки зліва нижньої щелепи із зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В поданій АС захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 вважає,що вказаний вирок суду є незаконним та необґрунтованим, через неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону при ухваленні оскаржуваного вироку, а саме не навів мотиви неврахування окремих доказів.

Так, під час судового розгляду відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту про проведення слідчого експерименту із залученням автомобіля марки «CHEVROLET Tacuma» та мотоцикла марки «Musstang» за умов максимально наближених до тих, що були на час події, а також відмовлено щодо виклику в судове засідання для допиту з приводу проведення слідчих дій старшого слідчого ОСОБА_14 .

Крім цього, захисник вказує на те, що у вироку показання обвинуваченого ОСОБА_9 викладено не повно. Зокрема, не зазначено те, що дещо далі за двома автомобілями, які рухались назустріч і яким він дав дорогу, їхав ще один автомобіль, який зменшував швидкість це був автомобіль марки «Шкода», під керуванням свідка ОСОБА_11 . Саме вказаний автомобіль «Шкода», випередив на своєму мотоциклі потерпілий ОСОБА_12 безпосередньо перед перехрестям.

Показання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 жодним чином не підтверджують вини обвинуваченого у вчиненні ДТП.

У оскаржуваному вироку не повністю викладено показання свідка ОСОБА_11 , зокрема щодо швидкості його автомобіля та швидкості мотоцикла перед ДТП, і тієї обставини, що мотоцикліст виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух.

Апелянт зазначає, що при проведенні слідчих експериментів слідчим не було враховано ряд важливих обставин, які призвели до спотворення результатів цих слідчих дій та надання недостовірних вихідних даних для проведення авто технічної експертизи.

Так, визначення видимості мотоцикла марки «Musstang» проводилось у статичному положенні. Крім цього, учасники слідчої дії апріорі знали, що в тому місці знаходиться мотоцикл, а тому світло фари трактували як видимість мотоцикла. Під час слідчих експериментів не з`ясовувалось, чи міг бачити водій мотоцикла автомобіль марки «CHEVROLET Tacuma».

При призначенні експертизи не враховувався характер пошкодження автомобіля, в якому, крім правих передніх дверцят, було пошкоджено і задні праві дверцята, що вказує на те, мотоцикл у момент зіткнення рухався дещо по дузі, зміщуючись ліворуч. Тим самим спотворено траєкторію руху мотоциклу в момент зіткнення. Також на експертизу не ставилось питання про визначення швидкості мотоцикла, виходячи із характеру і локалізації пошкоджень на ньому і на автомобілі. Про вищевказані недоліки слідчому було повідомлено письмово у зауваженнях до протоколу проведення слідчого експерименту, однак ці зауваження не було враховано та не усунуто недоліки шляхом проведення повторного слідчого експерименту та призначення нової авто технічної експертизи.

Також судом на місці, без виходу в нарадчу кімнату і без належного обґрунтування відмовлено у задоволенні письмових клопотань про доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту за умов, наближених до тих, що були на час ДТП та про виклик для допиту слідчого ОСОБА_14 для з`ясування обставин, за яких проводились слідчі експерименти від 30.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , і надавались вихідні дані при призначенні судової авто технічної експертизи. А тому сторона захисту була позбавлена можливості довести хибність версії обвинувачення.

Вказує, що під час судового розгляду справи так і не було доведено об`єктивними доказами можливість для водія автомобіля ОСОБА_9 виявити мотоцикл, який із-за іншого автомобіля, який уже зупинився, подовжив рух на сигнал світлофора, що забороняє рух.

Суд першої інстанції не взяв до уваги постанову прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_17 від 25.06.2018 року про закриття кримінального провадження від 23.06.2018 року №000545 у зв`язку із смертю підозрюваного ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК. А щодо копії постанов прокурора, долученої до справи захисником, суд взагалі нічого не зазначив у вироку.

Щодо обґрунтування вини ОСОБА_9 , суд посилається на невідповідність його дій ряду вимог ПДР.

Проте суд не врахував того, що п.10.1 ПДР зобов`язує водія переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху перед, а не під час зміни напрямку руху. Перед початком виконання маневру ліворуч ОСОБА_9 переконався у безпеці, оскільки мотоцикліст на той час ще випередив автомобіль «Шкода», а тому жодної небезпеки мотоциклісту на той час не створював і не міг створити. В подальшому, при виконанні маневру, водій ОСОБА_9 зобов`язаний був спостерігати дорогу в напрямку свого руху, тобто до вул. Йосипа Сліпого, а не в напрямку вул.. Незалежності.

Так, як водій автомобіля ОСОБА_9 почав виконувати маневр на зелений миготливий сигнал світлофора, що дозволяв йому рух, а продовжив на жовтий сигнал, оскільки був зобов`язаний виїхати з перехрестя, то вправі був розраховувати, що інші учасники руху, дотримались вимог ПДР, і зупиняться перед перехрестям на жовтий сигнал світлофора. Тому до водія ОСОБА_9 , як добросовісного учасника дорожнього руху, в даній дорожній ситуації не може бути застосована вимога дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, які би виїжджали на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух. А тому на думку апелянта суд дав неправильну юридичну оцінку даній дорожній ситуації, що призвело до ухвалення оскаржуваного обвинувального вироку.

Крім цього, звертає увагу, що суд першої інстанції неправомірно задовольнив цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 в частині спричиненої злочином матеріальної шкоди, позаяк належним відповідачем у цій справі є АТ «СГ`ТАС», яка і має відшкодувати завдану шкоду за наявності відповідних підстав.

Щодо часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 в частині відшкодування моральної шкоди, то на думку апелянта, ця шкода не підлягає до відшкодування, оскільки вина ОСОБА_9 не доведена. Крім цього, розмір моральної шкоди,зазначеної у вироку суду 150 000 грн., є явно завищеним, таким, що не відповідає вимогам розумності й справедливості.

Вважає, що судом першої інстанції не повністю або з порушеннями досліджено ряд обставин, встановлених під час кримінального провадження, тому ці обставини слід повторно дослідити, а саме:

- показання обвинуваченого ОСОБА_9 , які зафіксовані на аудіо записі судового засідання від 22.01.2019 року;

- показання свідка ОСОБА_11 , які зафіксовані на аудіо записі судового засідання від 26.11.2019 року;

- клопотання від 23.02.2021 року про доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту (Т1 а.с.225 226);

- клопотання від 23.02.2021 року про виклик старшого слідчого ОСОБА_14 (т.1 а.с. 227-228);

- клопотання від 14.06.2021 року про доручення доказів (т.2 а.с. 24-31).

Просить дослідити вказані вище докази, а вирок Івано-Франківського міського суду від 23.07.2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, закрити за відсутності в діянні складу злочину.

У позовах ОСОБА_10 та Івано-Франківської обласної клінічної лікарні до ОСОБА_9 відмовити.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 які підтримали подану АС, просять вирок суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти поданої АС, просить вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Згідно ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, суд у вироку повинен навести мотиви прийнятого рішення й точно сформулювати свої висновки, в тому числі викласти обвинувачення доведене судом.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК , неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, якій підлягає застосуванню.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Так, у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (далі - «Постанови») зазначено, що висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути належно мотивовано.

Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме, обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто, вирок суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 370 КПК, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Із змісту оскаржуваного вироку та звукозапису судового засідання суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений в судовому засіданні надав показання щодо ДТП, однак у вироку вказані показання обвинуваченого ОСОБА_9 викладено неповно, зокрема не зазначено, «що дещо далі за двома автомобілями, які рухались на зустріч і яким він дав дорогу, їхав ще один автомобіль, який зменшував швидкість автомобіль марки «Шкода» під керуванням свідка ОСОБА_11 , і зокрема вказаний автомобіль випередив на своєму мотоциклі потерпілий ОСОБА_12 безпосередньо перед перехрестям».

Окрім цього, як вбачається із вироку Івано-Франківського міського суду, у судовому засіданні 26.11.2019 року допитувався свідок ОСОБА_11 , який надав показання щодо обставин даної ДТП, зокрема про те, що 27.04.2017 року він їхав в напрямку моста по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську. В зустрічному напрямку їхав автомобіль, марки «Шевроле», який мав намір повернути ліворуч. Свідок підтвердив, що саме в той час, позаду нього їхав мотоцикліст, який здійснивши рух транспортного засобу праворуч, пішов на випередження та поїхав в сторону моста. Коли автомобіль «Шевроле» розпочав виконання маневру повороту ліворуч, відбулося зіткнення. Також підтвердив, що того вечора на дорозі було сухо, і всі ці обставини згаданої пригоди він розповів під час проведення слідчого експерименту.

Проте, під час дослідження звукозапису судового засідання від 26.11.2019 року, колегією суддів встановлено, що у вироку не повністю відображено показання вказаного свідка ОСОБА_11 , зокрема в тій частині, що на запитання захисника ОСОБА_8 свідок пояснив суду, «що перебування мотоцикліста на перехресті відбувалося тоді, коли вже горів жовтий сигнал світлофора, і в цей момент коли мотоцикліст виїхав на перехрестя автомобіль марки «Шевроле» вже здійснював маневр повороту ліворуч, і удар відбувся в бокову частину автомобіля».

Таким чином, суд не в повному обсязі відобразив у вироку показання як обвинуваченого ОСОБА_9 , так і свідка ОСОБА_11 , і не дав їм належну правову оцінку та не здійснив їх ретельний аналіз, які на переконання колегії суддів, мають істотне значення для з`ясування фактичних обставин справи.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, при проведенні судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні, в експертних дослідженнях не було враховано циклограму роботи світлофорного об`єкту на перехресті вулиць Незалежності Йосипа Сліпого, яка міститься в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.184).

Як вбачається із оскаржуваного вироку, судом було встановлено, що 27.04.2017 року близько 23 год. 00 хв., у темну пору доби, при вуличному освітленні, сухій погоді, обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки CHEVROLET Tacuma UF75Z, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул.Незалежності у м.Івано-Франківську зі сторони центральної частини міста у напрямку перехрестя вулиць Незалежності Йосипа Сліпого - Хриплинська. Наблизившись до вказаного регульованого перехрестя ОСОБА_9 завчасно подав світловий сигнал лівого покажчика повороту та, при зеленому сигналі світлофора, розпочав виконання маневру повороту ліворуч на вулицю Йосипа Сліпого.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що, згідно показань свідка ОСОБА_11 , наданих в судовому засіданні першої інстанції 26.11.2019 року, останній вказав, що мотоцикл перебував на вказаному перехресті, коли горів вже жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух.

Судом першої інстанції у вироку не надано взагалі оцінки тим обставинам, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, згідно вимог ПДР.

При таких вихідних даних та наявних у справі суперечностей, суд повинен був спочатку встановити конкретно на який саме сигнал світлофора зелений миготливий чи жовтий, виїжджав на перехрестя водій мотоцикла, бо фактично від цих обставин і буде залежати причинно-наслідковий зв`язок даної ДТП.

Заслуговують на увагу доводи АС про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав належної оцінки копії постанови прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_17 від 25.06.2018 року про закриття кримінального провадження від 23.06.2018 року №0000545 у зв`язку із смертю підозрюваного ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК, яка була долучена стороною захисту, і яка наявна в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.28-30).

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не навів переконливих мотивів, чому прийняв одні докази та відкинув інші, що не відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Окрім цього, судом було вирішено питання про часткове задоволення цивільного позову та стягнення із обвинуваченого матеріальної шкоди, однак, судом не було звернуто увагу на ті обставини і не надано відповідної оцінки, що цивільно-правова відповідальність перед третіми особами була застрахована ОСОБА_9 як власником автомобіля марки «CHEVROLET Tacuma UF75Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 в АТ «СГ «ТАС» поліс № АЕ8978805, про що стороною захисту було долучено до матеріалів справи відповідні докази.

Таким чином, Івано-Франківський міський суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК, є підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч.2 ст. 415 КПК, призначаючи судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Враховуючи те, що судом було допущено процесуальні порушення, які не можуть бути виправлені при апеляційному розгляді, в тому числі і ті, що визначені в ст.412 КПК як істотні, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому слід призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати вказані в ухвалі порушення, ретельно перевірити інші доводи, викладені в АС, повно й об`єктивно дослідити всі докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

При необхідності слід призначити повторну судову автотехнічну експертизу у вказаному кримінальному провадженні із врахуванням наявної у матеріалах справи циклограми роботи світлофорних об`єктів, а також із урахуванням обставин які будуть встановлені під час розгляду справи в суді, зокрема щодо встановлення на які саме сигнали світлофора, виїхали на перехрестя обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_12 .

За таких обставин, АС захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5