19.11.2021
Справа № 642/1170/21
Провадження № 1-кп/642/444/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Харкова, громадянина України, неотруєного, офіційно не працюючого, з середньою освітою, без постійного місця реєстрації, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обрана раніше міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає.

На час проведення судового слідства у кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали, а тому слід продовжити запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, але не більше 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухав думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що є всі достатні підстави для продовження обвинуваченої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці (60 діб).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, суд приходить до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Крім того має місце ризик знаходячись на волі незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_6 тяжкого умисного злочину, той факт що остання офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, не має постійного місця проживання, а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 КПК України, вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 17 січня 2022 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 17 січня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текс ухвали проголошений 19.11.2021

Суддя - ОСОБА_1