Справа № 171/191/22
В И Р О К
іменем України

17 лютого 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000090, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, має загальну середню освіту, не перебуває в шлюбі, не працюючого, раніше неодноразово судимого, остання судимість 05.03.2020 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2016 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі; 30.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом вирок скасовано та ухвалено новий вирок, за яким призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі; 11.02.2021 року Верховним Судом змінено вирок Дніпровського апеляційного суду та пом`якшено покарання до 2 років позбавлення волі, звільнений 24.09.2021 року в зв`язку з відбуттям строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 29.12.2021, приблизно о 03 годині знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де в кухні вказаного будинку разом з ОСОБА_5 вживав алкогольні напої. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 29.12.2021, приблизно о 03:05 годині, перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, повторно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1.3 Dual», вартістю 1189 гривень, який належить останньому.

Після цього ОСОБА_4 разом з викраденим телефоном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1189 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті.

Також обвинувачений пояснив, що 29.12.2021 року вночі він разом з потерпілим за місцем проживання останнього вживали спиртні напої. Близько 03 год. потерпілий заснув. Він побачив мобільний телефон потерпілого, який вирішив викрасти, після чого забрав мобільний телефон та пішов додому, а вранці поїхав м. Покров, де здав викрадений телефон в ломбард. Отримані кошти витратив на поїздку в м. Кривий Ріг.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, встановлені органом досудового розслідування, вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до статей 66 та 67 КК України обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Таке покарання на переконання суду є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту суд вважає за необхідне скасувати, оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин, які зумовлюють необхідність продовження вказаного запобіжного заходу.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1