Провадження №: 1-кп/752/1738/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 10000811, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Біловодськ с. Семикозівка Луганської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, українця, громадянина України, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, неодружений, безробітний, раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін та учасника кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 в вечірню пору доби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу теплотраси, неподалік дитячого спортивного майданчика, поблизу річки Либідь у Голосіївському районі м. Києва (орієнтована адреса: м. Київ, вул. Либідська, 1) зустрів знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вони вирішили випити горілки та разом попрямували до магазину.

Придбавши випивку в магазині недолік вказаної адреси, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 повернулися на місце зустрічі, сіли на залишки будівельного матеріалу один напроти одного, на приблизній відстані 1 метр та почали випивати алкоголь.

Під час вживання алкоголю, між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на фоні особистих неприязних відносин. Під час конфлікту ОСОБА_3 , піднявся, взяв з землі у праву руку дерев`яну палицю, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс один удар вказаною палицею, механізмом зверху вниз по вертикальній лінії, дещо під кутом, в область голови ОСОБА_8 , який на цей момент перебував у положенні сидячи.

Від отриманого удару ОСОБА_8 упав з того місця де знаходився. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , умисно продовжив наносити хаотичні удари палицею по голові та тулубу останнього. Нанісши приблизно десять ударів, ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення злочину. Своїми злочинними діями, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепа та носа, від яких останній помер на місці вчинення злочину.

Відповідно до висновку судово-медичного дослідження (обстеження) трупа смерть ОСОБА_8 настала від черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа, крововиливами під оболонки та речовину головного мозку та деструктивним набряком-набуханням головного мозку.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, який виразився в умисному тяжкому тілесному ушкодженні ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що стосуються проведення судово-медичної експертизи, характеризують особу обвинуваченого та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого відповідно до КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, якому було забезпечено право на захист і залучено захисника, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 надав покази (у тому числі і відповіді на запитання прокурора, захисника, суду), за змістом яких потерпілий ОСОБА_8 був його приятелем. На новорічні свята між ним, ОСОБА_8 та спільним знайомим ОСОБА_9 стався конфлікт, у ході якого зазначені особи його побили.

31.03.2021 у вечері вони зустрілись з потерпілим біля новобудови, неподалік теплотрас та кіоску (магазинчику), у якому вони разом придбали алкоголь (горілку) та пішли в напрямку дитячого спортивного майданчика поблизу річки Либідь, де були плити. На цьому місці вони розпили придбану горілку. Потім між обвинуваченим і потерпілим виник словесний конфлікт, адже ОСОБА_8 відмітив, що на новий рік ОСОБА_3 мало получив. Обурившись, ОСОБА_3 взяв дерев`яну палицю, яка лежала поруч, та наніс удар в область голови ОСОБА_8 механізмом зверху вниз, від якого потерпілий впав. Далі ОСОБА_3 наніс ще близько десяти ударів ОСОБА_8 , у якого була кров. Потерпілий намагався піднятися, впав і в цей момент ОСОБА_3 пішов з місця події. Пам`ятає, що потерпілий дихав.

Наступного дня, коли повернувся на місце події, ОСОБА_3 побачив, що ОСОБА_8 лежить там же, зрозуміло було, що він відповз подалі, метрів на 5-6.

Надаючи свої покази, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , які потягли смерть останнього, визнав, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні цього кримінального правопорушення, обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього діяння, так як він повністю погоджується з встановленими органом досудового розслідування обставинами, що викладені в обвинувальному акті.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні, достатньо логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин, добровільності та істинності позиції.
Відповідно до висновків експертних досліджень № 021-51-1651-2021 (розпочате 12.05.2021, закінчене 03.06.2021), № 011-1651-2021 (розпочате 05.04.2021, закінчено 03.06.2021), що складені на підставі постанов старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 від 03.04.2021 та 10.05.2021 за наслідками проведення судово-медичного дослідження (обстеження) трупа установлено, що на трупі ОСОБА_8 виявлено:

- чотири забійні рани на волосистій частині голови у тімяній ділянці, а також дві забійні рани у правій привушній ділянці з крововиливами у м`які тканини відповідно їм; встановлений перелом на лусці правої скроневої кістки, а також багатосколковим переломом правої виличної арки, ділянки профарбування м`якої мозкової оболонки на випуклій поверхні правих тім`яної та скроневої часток (субарахноїдальні крововиливи за даними судово-гістологічного дослідження; вогнища забою речовини головного мозку на правій скроневій частці за даними судово-гістологічного дослідження; деструктивний губчастий набряк та набухання речовини головного мозку за даними судово-гістологічного дослідження). Даний комплекс ушкоджень сформував черепно-мозкову травму, виник прижиттєво, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання смерті від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактною поверхнею, в складі якого (яких) входило повздовжнє та заокруглене ребро, за механізмом удару, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя); між ними та настанням смерті мається прямий причинно- наслідковий зв`язок. (наслідки настання смерті).

- скалковий перелом кісток носа, а також повне відділення хрящів крил носа та носової перетинки від основи кісток носа з їх фрагментацією з крововиливами в прилеглі м`які тканини даний комплекс ушкоджень, виник прижиттєво, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання смерті від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактною поверхнею, особливості якої не відобразились, за механізмом удару та мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Між ним та настанням смерті прямого причинно-наслідкового зв`язку немає;

- забійну рану на волосистій частині голови в тім`яній ділянці по центру, з частковим захопленням лобної ділянки; забійна рана на обличчі вздовж правої надбрівної дуги; забійна рана на мушлі правого вуха з крововиливами в м`які тканини відповідно зазначеним ранам - даний комплекс ушкоджень, виник прижиттєво, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання смерті від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактною поверхнею в склад якого (яких) входить ребро, за механізмом удару та мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Між ним та настанням смерті прямого причинно-наслідкового зв`язку немає;

- забійну рану в лобній ділянці по центру та зліва, з захопленням надперенісся та голівки лівої брови з крововиливом в м`які тканини відповідно їй дані ушкодження виникли прижиттєво, приблизно за 4-5 діб до настання смерті, від дії тупого предмету можливо як з обмеженою, так й з необмеженою контактною поверхнею за механізмом удару та мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Між ним та настанням смерті прямого причинно-наслідкового зв`язку немає;

- нерівномірне (переважно слабке) кровонаповнення судин внутрішніх органів; шунтування кровообігу з ішемізацією коркової речовини в нирці ознаки шоку.

Згідно з вказаними висновками смерть ОСОБА_8 настала від черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа, крововиливами під оболонки та речовину головного мозку та деструктивним набряком-набуханням головного мозку. Смерть настала приблизно за 5-6 діб до проведення розтину тіла в морзі.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за вище встановлених обставин.

Вказаних висновків про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає.

У кримінальному провадженні з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо строків звернення до суду, форми і змісту, потерпілою ОСОБА_7 рідною сестрою загиблого заявлено цивільний позов (з урахуванням заяви про уточнення) про стягнення з обвинуваченого 9560,00 грн матеріальної та 500000,00 грн моральної шкоди.

Як вбачається з позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого 9560,00 грн матеріальних збитків, зумовлених проведеними витратами на поховання загиблого брата, а також моральну шкоду, спричинену сильними душевними стражданнями її особисто, а також іншими членами родини (матір`ю, братом), переживаннями, емоційним пригніченням, зміною установленого укладу життя у зв`язку зі смертю близької особи. Таку моральну (немайнову) шкоду потерпіла ОСОБА_7 оцінює в 500000,00 грн.

На підтвердження заявлених вимог до цивільного позову приєднано накладну № 123 від 22.04.2021 на суму 9560,00 грн витрат на поховання, що складаються з вартості труни в сумі 3200,00 грн, хреста і таблички в сумі 350,00 грн., одежі покійника в сумі 2500,00 грн, похоронного покривала в сумі 360,00 грн, вінків в сумі 650,00 грн, похоронного приладдя в сумі 2500,00 грн.

Під час розгляду цивільного позову 09.08.2021 потерпіла заявлені вимоги підтримала, оголосивши свої обґрунтування.

У наступні судові засідання потерпіла не прибувала, завчасно подавши заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Обвинувачений цивільний позов визнав повністю та зазначив, що має бажання компенсувати всі витрати, розраховує на те, що в умовах виправної установи залучатиметься до праці та поступово сплачуватиме кошти, а після звільнення також працюватиме і погашатиме свій борг.

Заслухавши пояснення сторін за цивільним позовом, потерпілу, обвинуваченого та захисника, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та об`єктивно оцінивши письмові докази, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог та можливість часткового задоволення цивільного позову, зважаючи на таке.
Частиною 1 ст. 128 КПК України унормовано, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
У ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. До збитків, серед іншого, відносяться втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Нормами ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 та ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Оскільки обвинувачений визнається винуватим у нанесенні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть останнього, особисто і добровільно визнає свою вину у вчиненому, суд вбачає наявним склад цивільного правопорушення, а саме: протиправні дії ОСОБА_3 , їх шкідливий результат у вигляді майнових втрат та моральних страждань потерпілої, причинний зв`язок між протиправними діями і завданою шкодою майнового та немайного характеру, а також вину обвинуваченого. У зв`язку з цим позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними та задовольняються судом повністю в сумі 9560,00 грн документально підтверджених і доведених майнових витрат на оплату поховання ОСОБА_8 ..

Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди суд зазначає, що майновий вираз душевного болю не можливо достеменно виразити у грошових одиницях, а тому опираючись на засади розумності і справедливості, суд вважає за доцільне задовольнити цивільний позов у цій частині в сумі 110000,00 грн та зауважує, що відшкодування моральної шкоди має виконувати не каральну, а перш за все компенсаційну функцію.

Під час судових дебатів сторони оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просила застосувати покарання у виді 8 років позбавлення волі, посилаючись на те, що вина обвинуваченого доведена у повному обсязі, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: висновками судово-медичної експертизи, визнавальними пояснення обвинуваченого. До пом`якшуючих обставин прокурор віднесла щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину. На наявність обтяжуючих обставин прокурор не вказала.
Захисник зауважив, що не погоджується з виступом прокурора в частині міри покарання, яке видається занадто суворим, адже обвинувачений під час досудового розслідування і судового розгляду продемонстрував, що погоджується з кваліфікацією, виявив щире каяття, після вручення підозри визнав свою провину, надавав покази, сприяв встановленню обставин справи. Тобто наявні пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Також захисник наголосив на тому, що обвинувачений вибачився перед потерпілою. На цих підставах сторона захисту просить суд призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, оскільки для особи, яка перебуватиме в місяцях позбавлення волі навіть один рік є суттєвим строком.
Обвинувачений у судових дебатах підтримав захисника, повідомив, що вину визнає, кається, не бажав настання смерті ОСОБА_8 , що фактично проговорив у своєму останньому слові, зазначивши, що готовий нести покарання, хоче стати на шлях виправлення, позбутися згубної звички зі зловживання алкоголем, має бажання працювати та налагодити своє життя, відшкодувати завдану шкоду.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є активне сприяння у розкритті злочину та його щире каяття у вчиненому, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. їх час, місце, спосіб учинення. Під час досудового та судового розгляду визнав свою винуватість, сприяв встановленню обставин справи. Також обвинувачений стверджував, що вчинив погано, більше так не робитиме, тобто довів до відома суду, сторони обвинувачення та потерпілої своє суб`єктивне негативне ставлення до вчиненого злочину та його наслідків.

Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви потерпілої від 09.08.2021 вона просить суд застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КПК України судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує позицію сторін та учасників провадження щодо необхідної міри покарання, часткове задоволення цивільного позову, позитивну характеристику з місця реєстрації, з якої вбачається наявність у ОСОБА_3 соціальних зв`язків, його особу, соціальний статус (офіційно не працевлаштований, наявність жінки, з якою періодично проживав разом та приймав участь у вихованні малолітньої дитини), обставини того, що обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога він перебуває, освіта середня, не має постійного місця проживання у місті Києві, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого, оголошені під час останнього слова, ступінь тяжкості вчиненого, а саме: класифікацію злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій. Також судом враховується, що ОСОБА_3 є раніше судимим і має не погашену судимість, а саме:
- 30.11.2009 Біловодським районним судом Луганської області ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк, тривалістю 1 рік та 6 місяців;

- 27.08.2010 Біловодським районним судом Луганської області ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно зі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Біловодського районного суду Луганської області від 30.11.2009 та остаточно призначено покарання строком 5 років позбавлення волі;

- 08.10.2014 ухвалою Перевальського районного суду Луганської області ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбутого строку покарання у 7 місяців 28 днів за вироками Біловодського районного суду Луганської області від 30.11.2009 та від 27.08.2010;

- 19.06.2020 ухвалою Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ст. 44, ч. 3 ст. 263 КК України, а кримінальне провадження № 0000098 за обвинуваченням у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу закрито у зв`язку зі звільненням підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Відповідно до довідки про звільнення від відбування покарання, що видана Біловодським районним відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, ОСОБА_3 відбував покарання з 06.06.2010 по 16.06.2014 та був звільнений відповідно до ухвали Перевальського районного суду Луганської області від 08.10.2014 на підставі ст. 107 КПК України від невідбутого покарання строком 7 місяців і 28 днів.
Станом на час постановлення вироку вищевказаний строк за невідбутим покарання за умовно-достроковим звільненням сплинув, у той же час в ході судового розгляду суду не було надано доказів на підтвердження вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень протягом терміну умовно-дострового звільнення. На цій підставі застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ч. 5 ст. 107 КК України (порушення порядку умовно-дострокового звільнення і застосування правил призначення покарань за сукупністю вироків за ст. 71 КК України) не видається за можливе.
Керуючись загальними засадами призначення покарання, принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, доцільним видається призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років та 6 місяців, що перебуває у рівномірному співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, та базується на тому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді утримання під вартою обвинуваченого, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. При цьому, до строку відбуття покарання в порядку ст. 72 КК України зараховуються строки перебування обвинуваченого під вартою за ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.04.2021 та 03.06.2021 (судова справа № 752/9094/21, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60- т днів до 06.06.2021 та продовження строків тримання під вартою на 31-н день до 07.07.2021 включно) та ухвалами Голосіївського районного суду міста Києва від 02.07.2021 та 26.08.2021 (судова справа № 752/15728/21, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60-т днів до 08.07.2021, про продовження запобіжного заходу до 24.10.2021) у кримінальному провадженні № 0000811.
Речовими доказами у кримінальному провадженні в установленому законодавством порядку визнано:

- за постановою слідчого слідчого відділу Голосіївського районного управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.05.2021- камінь із залишками речовини червоного-бурого кольору, змиви речовини червоно-бурого кольору з каменю, дві дерев`яні палиці, які було поміщено до паперових пакетів коричневого кольору, опечатаних печаткою Для пакетів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві та пояснювальними написами та підписами понятих та інших учасників огляду та зберігаються у камері зберігання речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № ФП-012994 від 03.04.2021);

- за постановою слідчого слідчого відділу Голосіївського районного управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.05.2021 - сліди (плями) бурого кольору на металевій опорі стіни, з якої було зроблено змиви на марлевий тампон та поміщено в паперовий конверт з розпізнавальними надписами, опечатано печаткою Для пакетів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, дві пластикові пляшки з-під пива Арсенал міцне ємкістю 1,25 л кожна, які поміщено у паперові пакети з розпізнавальними надписами, опечатано печаткою Для пакетів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, куртка темного кольору балонового типу, з слідами (плямами) речовини бурого кольору та кофту білого кольору з замком та капюшоном зі слідами (плямами) речовини бурого кольору, які поміщено до картонної коробки, з розпізнавальними надписами, опечатано печаткою Для пакетів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, пляшка горілки, яку поміщено до паперового пакету, з розпізнавальними надписами, опечатано печаткою Для пакетів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № ФП-012995 від 03.04.2021);

- за постановою слідчого слідчого відділу Голосіївського районного управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.05.2021- документ на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: довідку про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру та ідентифікаційний код платника податків, які було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України KIV 2138252, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000811 від 03.04.2021.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України, шляхом знищення, а також шляхом зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років та 6 (шість) місяців.
Цивільний позов задовольнитичастково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 9560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн майнової шкоди та 110000 (сто тисяч) грн моральної шкоди.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речові докази, а саме: камінь із залишками речовини червоного-бурого кольору, змиви речовини червоно-бурого кольору з каменю, дві дерев`яні палиці, сліди (плями) бурого кольору на металевій опорі стіни, з якої було зроблено змиви на марлевий тампон, дві пластикові пляшки з-під пива Арсенал міцне ємкістю 1,25 л кожна, куртку темного кольору балонового типу зі слідами (плямами) речовини бурого кольору та кофту білого кольору з замком та капюшоном зі слідами (плямами) речовини бурого кольору, пляшку горілки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Голосіївського правління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанції № ФП-012994 від 03.04.2021, ФП 012995 від 03.04.2021) знищити.

Речові докази, а саме: документи на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: довідку про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру та ідентифікаційний код платника податків, які було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України KIV 2138252 залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000811.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання відраховувати з 08.04.2021.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам та учасникам провадження, направити прокурору.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Цивільний позивач ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Цивільний відповідач ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , відомості про ідентифікаційний номер в матеріалах судової справи відсутній).

Вирок проголошено 21.09.2021 після виходу суду з нарадчої кімнати, видалення до якої відбулося 20.09.2021.

Суддя ОСОБА_1