ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/2812/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої продовжено
застосування примусових заходів
медичного характеру - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року задоволено заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» та продовжено ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду на 6 місяців.
Захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3».
В обгрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що у Наказі МОЗ № 516 від 20.03.2018 року такого спеціального закладу як Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради « Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» немає. Жодних підстав для приймання та лікування там ОСОБА_7 немає, а тому його перебування в цьому закладі незаконне, відповідно ніхто з представників не мав права звертатися з заявою до суду. Заяву до суду надала заступник генерального директора, яка не надає психіатричної допомоги ОСОБА_7 . Вказує, що секретар не повідомила про умови фіксування судового засідання, та судове засідання від 19.07.2021 року проводилося без відеозапису. Суд не розглянув заяви захисника. В порушення ст. 315 КПК України суд не згадував, що ОСОБА_7 присутній в залі судового засідання, не допитав його про обставини лікування та необхідності продовження. Суд не оголосив відомості, викладені в документах, а лише оголосив їх назву.
Вислухавши доповідь судді судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Положення ст. 95 КК України визначають, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Частиною першою ст. 514 КПК України передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Законом України «Про психіатричну допомогу» визначається, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Статтею 19 вказаного Закону України передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
З матеріалів справи встановлено, шо ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад із суворим наглядом.
Неодноразово застосування вказаних заходів було продовжено судовими рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.07.2020 змінено відносно ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на лікування в закладі з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 84 від 17.06.2020 року хворий страждає на шизофренію, параноїдну форму, параноїдний синдром, безперервний тип перебігу, помірно виражений змішаний тип дефекту та за своїм психічним станом потребує зміни примусових заходів медичного характеру з лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. На підставі ухвали суду від 03.07.2020 року пацієнт 30.07.2020 року надійшов до КНП ХОР «ОКПЛ № 3».
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.01.2021 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня 33» у психіатричному стаціонарі зі звичайним типом нагляду ОСОБА_7 на строк 6 місяців.
06.07.2021 ОСОБА_7 оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «ОКПЛ №3» та комісія прийшла до висновку про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду, оскільки виявляє соціальну небезпеку для оточуючих.
В даному випадку до суду звернулася представник лікарні, заступник генерального директора КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» ОСОБА_9 , яка входила до складу комісії, що провела психіатричний огляд пацієнта, та вказаною комісією складено акт про необхідність продовження примусового лікування.
Захисник вказує ,що згідно Наказу МОЗ № 516 від 20.03.2018 «Про затвердження Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги» (із змінами, внесеними згідно з Наказами МОЗ №1267 від 05.07.2018, №466 від 22.02.2019) у Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги КНП ХОР «ОКПЛ №3» не зазначено.
Прокурор з цього приводу зазначив, що вказаний Наказ не зареєстровано в Міністерстві юстиції України, оскільки відповідно до ст. 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.
Крім того, вказав, що згідно п. 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.
Зазначив, що відповідно до Статуту до предмету діяльності КНП ХОР «ОКПЛ № 3» входить проведення за рішенням суду примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду, примусової госпіталізації, запобіжного заходу згідно із чинним законодавством. Крім того вказаним статутом визначено, що лікарня виконує рішення суду про застосування примусових заходів медичного характеру (ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу»).
При цьому вказана стаття визначає, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Захисник заперечив проти вказаних доводів прокурора та вказав в апеляційному суді, що відповідно до вказаного Положення на державну реєстрацію не подаються акти: спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм. Та вважає, що Наказ МОЗ № 516 не підлягає державній реєстрації. Заперечив також проти посилання прокурора на Статут закладу.
Колегія суддів приймає до уваги доводи сторін, проте виходить з того, що суд вправі застосувати до особи примусові заходи медичного характеру та визначити відповідно до КК та КПК України лише тип нагляду. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що визначення конкретного закладу з надання психіатричної допомоги не є прерогативою суду. В даному випадку продовження строку застосування до ОСОБА_7 вказаних заходів за заявою представника КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» не суперечить нормам Кримінального Кодексу України, КПК України, ЗУ «Про психіатричну допомогу», оскільки останній на даний час проходить там лікування. За наявності у захисника сумнівів щодо правильності утримання ОСОБА_7 саме в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», він не позбавлений права звернутися зі скаргою на дії адміністрації закладу в порядку КАС України.
При перевірці технічного запису судового засідання від 19.07.2021 року встановлено, що ОСОБА_7 був присутнім під час судового розгляду, секретар доповіла про його явку, повідомила про фіксування судового процесу технічними засобами. Відеозапис судового засідання наявний, тому апеляційні доводи захисника з цього приводу є безпідставними. Інші зауваження вказані захисником про те, що суд не згадував, що ОСОБА_7 присутній в залі судового засідання, не допитав його про обставини лікування та необхідності продовження, не оголосив відомості, викладені в документах, а лише оголосив їх назву, не впливають на правильність судового рішення, оскільки відповідно до КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Необхідність продовження таких заходів визначається на основі висновку комісії лікарів, а не думки особи, щодо якої такі заходи застосовуються. Щодо отриманих судом документів, то оцінку їх обгрунтованості суд надає в нарадчій кімнаті. Сторони надали суду пояснення. Не були позбавлені права заявляти клопотання про повне оголошення змісту всіх документів. З урахуванням зазначеного будь-якого порушення прав ОСОБА_7 та його захисника під час судового розгляду не встановлено.
Ухвала суду першої інстанції є вмотивованоюта підстав для її скасування за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді