ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/544/21 Справа № 694/1712/21Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 309 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного Черкаської області від 1 листопада 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Звенигородської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність Звенигородської окружної прокуратури в порядку ст. 303 КПК України.

В обґрунтування скарги вказував, що вона полягає у невнесенні, всупереч вимог ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 14.09.2021 року щодо надання протиправності дій старшому помічнику прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 5 ч. 3 п. «г» та ст. 8 ч. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Вказував, що старшим помічником прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, оскільки ним без відома ОСОБА_6 та без отримання від нього будь-яких пояснень складено відносно нього протокол про вчинення корупційного правопорушення, а головою Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 24.03.2006 року проведено розгляд таких матеріалів та притягнуто ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., без його повідомлення.

Враховуючи вищевикладене, звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Звенигородської окружної прокуратури відповідно до ст. 303 КПК України, просив зобов`язати уповноважених осіб Звенигородської окружної прокуратури у порядку ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до ЄРДР за поданою ним заявою про вчинення кримінального правопорушення від 14.09.2021 року та надати протиправність дій старшому помічнику прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 5 ч. 3 п. «Г» та ст. 8 ч.1 ЗУ «Про боротьбу з корупцією».

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що заява (повідомлення) ОСОБА_6 від 14.09.2021 року фактично стосується незгоди з судовим рішенням у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності та не містить викладу обставин про події та діяння, які б містили в діях старшого помічника прокурора Звенигородської окружної прокуратури ознак складу кримінального правопорушення. Питання законності притягнення заявника до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення має вирішуватися в порядку, спосіб та строки, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою його скаргу задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року та дослідити надані ним письмові докази: а саме копію його скарги поданої до суду в якій вказано клопотання про дослідження письмових доказів, яка датована 22.09.2021 року.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та надані скаржником докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положенням п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року постановлена з дотриманням вказаних вимог закону.

При розгляді справи встановлено, що 14.09.2021 року ОСОБА_6 було подано до Звенигородської окружної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення

старшим помічником прокурора Звенигородської міськрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , оскільки ним без відома ОСОБА_6 та без отримання від нього будь-яких пояснень складено відносно нього протокол про вчинення корупційного правопорушення, а головою Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 без його участі 24.03.2006 року проведено розгляд таких матеріалів та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Станом на час розгляду скарги заявник не отримав відповіді від Звенигородської окружної прокуратури про наслідки розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак заявник вважає незаконною бездіяльність прокурора по невнесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що складає суть поданої до слідчого судді скарги.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що положеннями ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, стверджувати про те, що всі відомості, які містяться у заявах і повідомленнях, що надходять до слідчого чи прокурора, про порушення кримінального провадження мають автоматично вноситися в ЄРДР підстав немає, оскільки такі звернення мають обов`язково містити дані саме щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годи з моменту надходження такої заяви.

За обставин даної справи апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_6 , адресована прокурору, не містить відомостей, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, стосовно того, що заява (повідомлення) ОСОБА_6 від 14.09.2021 року фактично стосується незгоди з судовим рішенням у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності та не містить викладу обставин про події та діяння, які б містили в діях старшого помічника прокурора Звенигородської окружної прокуратури ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ст. 366 КК України.

Сам по собі зміст скарги ОСОБА_6 зводиться до незгоди з прийнятим старшим помічником прокурора Звенигородської міськрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 протоколу про вчинення ОСОБА_6 корупційного правопорушення та прийняттям головою Звенигородського районного суду Черкаської області постанови від 24.03.2006 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

А тому, питання законності притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення має вирішуватися в порядку, спосіб та строки, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на нові обставини, які б вказували на помилку у вирішенні скарги на бездіяльність прокурора слідчим суддею, оскільки не доводить, що адресована прокурору заява містить відомості про вчинене правопорушення, отже скаржником не спростовано правильність наданої прокурором оцінки змісту його заяви. Таким чином, прокурор прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для внесення за заявою ОСОБА_6 відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення. Незгода скаржника з правильністю висновків слідчого судді, не може бути підставою для скасування відповідної ухвали в порядку апеляційного перегляду.

Доводи скаржника є безпідставними стосовно того, що у оскаржуваній ухвалі має місце неоднакове застосування кримінально процесуальної норми, яка міститься у п.п. 1,2,17 ч.1 ст. 7, ч.1 ст. 303, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, а тому слідчий суддя прийняв рішення всупереч наданим йому повноваженням, яке взагалі, на думку скаржника, не передбачено кримінальним процесуальним законом.

Крім того, ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Проте, дане клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 року не підлягає до задоволення, оскільки такий строк у відповідності до вищевказаних норм права не є пропущеним, так як з апеляційною скаргою ОСОБА_6 звернувся в п`ятиденний термін з дня її оголошення.

Також, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про дослідження письмових доказів, а саме: копію його скарги до суду в якій вказано клопотання про дослідження письмових доказів, яка датована 22.09.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Враховуючи вищевказані норми права, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_6 про дослідження доказів, а саме: копії його скарги до суду в якій вказано клопотання про дослідження письмових доказів датованої 22.09.2021 року не підлягає до задоволення, оскільки дана скарга не є доказом у даній справі, а предметом її розгляду.

З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Звенигородської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді