УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від «19» серпня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що СВ Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від «19» серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2021 року, приблизно о 07 год. 00 хв., невстановлені особи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи чужим майном, у вигляді жіночого спортивного одягу, а також побутовою технікою та меблями, яке належить ОСОБА_6 .
Крім того, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв. вищевказані невстановлені особи, продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні торгівельної площадки, розташованої у ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, незаконно заволоділи чужим майном, у вигляді жіночого спортивного одягу, яке належить ОСОБА_6 , у великих розмірах на суму понад 300 000 гривень, чим завдали останній матеріальну шкоду.
З показів потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що у м. Стамбулі республіки Туреччина вона познайомилась з чоловіком на ім`я - ОСОБА_7 , до якого в подальшому звернулась за допомогою щодо пошуку постачальників товару у Туреччині, маючи намір займатися торгівлею жіночим спортивним одягом.
Приблизно у 2018 році вона зареєструвала сторінку у соціальній мережі «Instagram», яка мала назву «fitore_sport», після чого, за допомогою ОСОБА_8 у м. Стамбулі придбала партію одягу, який почала реалізовувати через вищевказану соціальну мережу вже на території України. При цьому, ОСОБА_8 займався пошуком товару, перебуваючи у Туреччині, який потім надсилав до України, та здійснював розмитнення товару та його доставку. ОСОБА_6 надсилала йому оговорену суму грошових коштів, за які останній і придбав вказаний одяг у Туреччині та у подальшому направляв до України, ОСОБА_7 свої грошові кошти у її бізнес не вкладав. ОСОБА_6 реалізовувала жіночий одяг самостійно та за допомогою реалізаторів у торгівельному майданчику у ТЦ «Україна», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, на 4 поверсі торгівельного центру. Вподальшому вона орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яку використовувала як склад для зберігання товару, де працювали два інтернет-продавці, які реалізовували товар через сторінку в соціальній мережі «Instagram», а також дівчина, яка займалась упаковкою вказаного товару для відправлення вже після його оформлення. ОСОБА_8 був обізнаний про всі обставини її діяльності та його знали всі працівники, як постачальника товару з Туреччини.
У серпні 2021 року ОСОБА_6 , перебуваючи за межами міста Запоріжжя, дізналася від реалізатора магазину про те, що ОСОБА_8 , якому було відомо про її відсутність, прибув до магазину, разом із невідомим чоловіком забрав частину товару, зазначивши, що це було погоджено з нею. Повернувшись до м. Запоріжжя, ОСОБА_6 встановила, що на складі, також відсутній товар, меблі, техніка та інші речі, при цьому, будь-яких слідів зламу не було, склад був зачинений на ключ. У подальшому, оглянувши відео з камери відеоспостереження, яка направлена на вхід до під`їзду будинку, де розташований склад, вона встановила, що ОСОБА_8 з невідомими особами виніс з будинку раніше придбаний нею одяг та інше майно, при цьому була присутня ОСОБА_9 .
На теперішній час ОСОБА_6 не має доступу до Інтернет-сторінки магазину, яка продовжує працювати та нею керує інша особа.
26.10.2021 року в період часу з 12 годин 57 хвилин по 13 годин 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді було проведено санкціонований обшук, під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Apple IPhone 12, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім картою МТС з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон Apple IPhone 6, в корпусі сірого кольору, з сім картою МТС з номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон Redmi, imei: НОМЕР_5 , imei2 : НОМЕР_6 , з сім картою МТС( НОМЕР_7 ) та Київстар; мобільний телефон Samsung, в корпусі чорного кольору та в коричневому чохлі; жіночий спортивний комплект (кофта та лосини) в рожевому кольорі; банківська картка «Приват Банк» НОМЕР_8 ; банківська картка «monobank» НОМЕР_9 ; банківська картка «Приват Банк» НОМЕР_10 .
Посилаючись на те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт вищезазначеного майна.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про арешт вищезазначеного майна, посилаючись на те, що воно має істотне значення для кримінального провадження, та, з метою встановлення істини є потреба у встановленні ознак речових доказів відносно зазначеного майна.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про арешт майна заперечувала, посилаючись на те, що слідством не підтверджено, що вилучене майно належить потерпілій, а в ході обшуку було вилучене особисте майно ОСОБА_9 , яке не має відношення до кримінального провадження, та зазначене майно, не входило до переліку майна, викладеного у заяві потерпілої про вчинення кримінального правопорушення. Тому вважає клопотання необгрунтованим та у його задоволенні просила відмовити, суду подала відповідні письмові заперечення на клопотання.
Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вирішуючи дане клопотання слідчого, слідчий суддя враховує доводи клопотання та виходить з того, чи є підстави вважати вилучене майно таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Так в ході розгляду клопотання про арешт майна, органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження, які свідчать про обґрунтованість доводів про необхідність застосування арешту майна, який є заходом забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України.
За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
В ході розгляду клопотання органом досудового розслідування підтверджено, що з метою встановлення ознак речових доказів відносно вилученого майна, встановлення документального підтвердження щодо особи, яка є власником майна, є потреба у проведені слідчих дій, для подальшого проведення досудового розслідування, тому на даний час є потреба у застосуванні арешту майна.
На переконання слідчого судді, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного майна є необхідним за потребами досудового розслідування і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права та свободи особи.
Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує доводи адвоката щодо відсутності підстав для накладення арешту на вилучене у клопотанні майно, проте, вважає їх недостатніми для висновку про недоцільність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, за наявності необхідності проведення першочергових слідчих дій для встановлення всіх обставин, які мають значення у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що на час розгляду клопотання органом досудового розслідування надано достатньо даних, підтверджених матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, які дають підстави для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, та власник вилученого майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, після проведення першочергових слідчих дій.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.10.2021 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон Apple IPhone 12, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім картою МТС з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон Apple IPhone 6, в корпусі сірого кольору, з сім картою МТС з номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон Redmi, imei: НОМЕР_5 , imei2 : НОМЕР_6 , з сім картою МТС( НОМЕР_7 ) та Київстар; мобільний телефон Samsung, в корпусі чорного кольору та в коричневому чохлі; жіночий спортивний комплект (кофта та лосини) в рожевому кольорі; банківська картка «Приват Банк» НОМЕР_8 ; банківська картка «monobank» НОМЕР_9 ; банківська картка «Приват Банк» НОМЕР_10 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1