Провадження №: 1-кс/755/5012/21
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Cлідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді даного місцевого суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту в рамках даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
Кооператив має власну печатку зі своїм найменуванням, кутовий штамп з власним найменуванням та інші реквізити, а також розрахунковий рахунок в банку, самостійний баланс.
ОК «Патріот-2» відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном Кооперативу, від свого імені набуває майнові та немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у судових інстанціях усіх ланок.
ОК «Патріот-2» не відповідає за зобов`язаннями його членів.
Кооператив здійснює будівництво та експлуатацію гаражів за рахунок коштів членів кооперативу, власних коштів шляхом самофінансування та самоокупності.
Кооператив здійснює будівництво гаражів підрядним або господарським способом за типовими, або індивідуальними проектами, після отримання дозволу на будівництво, або у інший, встановлений Законом спосіб.
Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Правління Кооперативу керує його поточною діяльністю.
Згідно наказу №1 від 29.03.2017 на підставі протоколу установчих зборів ОК «Патріот-2» від 29.03.2017 загальних зборів засновників кооперативу «Патріот-2», ОСОБА_5 призначений на посаду голови правління кооперативу.
Статутом обслуговуючого кооперативу «Патріот-2» встановлено, що Голова правління: 1. Організовує роботу Кооперативу, представляє інтереси Кооперативу в органах державної влади і управління, арбітражного та народного суду, наглядових інспекціях, недержавних установах з усіма правами, відповідачу, третій особі, без довіреності. 2. Від імені Кооперативу укладає договори, видає довіреності. 3. Приймає на роботу та звільняє з роботи робітників, згідно штатного розкладу кооперативу. 4. Вирішує всі питання діяльності кооперативу. 5. Зберігає та використовує печатку та штамп кооперативу, видає у межах своє компетенції накази, розпорядження. 6. Забезпечує зберігання (за встановленими термінами) та підписує від імені Кооперативу статутні документи, протоколи, заяви, акти, договори, у тому числі фінансові (бухгалтерські) документи, а також штатний розклад працівників та інші документи, що стосується діяльності Кооперативу. 7. Несе повну відповідальність за діяльність кооперативу, його майна, обладнання, комунікацій, та своєчасну виплату заробітної плати найманим працівникам та інших виплат, в межах фінансових можливостей. 8. Складає акт приймання-передачі документів і справ Кооперативу, при зміні голови правління.
За приписами ст. 18 КК України до службових осіб відносяться особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
В силу вище вказаних нормативно правових актів, ОСОБА_5 , як голова правління ОК «Патріот-2» наділений організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями, та відповідно є службовою особою у розумінні ст. 18 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.
Відповідно до ст. 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:
Для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу №1 від 29.03.2017, на підставі протоколу установчих зборів ОК «Патріот-2» від 29.03.2017 загальних зборів засновників кооперативу «Патріот-2», ОСОБА_5 призначено на посаду голови правління кооперативу.
Приблизно восени 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому під час досудового розслідування місті, у голови правління ОК Патріот-2 ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в санітарно захисній зоні залізничних колій, в Дніпровському районі міста Києва, для ведення діяльності ОК Патріот-2, у т.ч. для будівництва нежитлових приміщень гаражів.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07 жовтня 2020 року, з метою здійснення реєстрації права власності на гаражні бокси, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на складання та видачу документів із завідомо неправдивими відомостями, які б надали можливість членам ОК «Патріот-2» здійснити реєстрацію права власності на гаражні бокси ОК «Патріот-2» всупереч встановленому Законом порядку.
Так, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови правління ОК «Патріот-2» постійно виконуючи покладені на нього обов`язки, маючи статус службової особи юридичної особи приватного права, в силу покладених на нього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, визначених Законом України «Про кооперацію» та статутом ОК «Патріот-2», будучи достовірно обізнаним із нормативно-правовими актами, які визначають правові та організаційні засади здійснення посадових обов`язків та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 07 жовтня 2020 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідувані місці, склав офіційний документ - довідку від 07 жовтня 2020 року №17 на ім`я ОСОБА_7 , до якої вніс завідомо неправдиві відомості про те, що гаражний бокс № НОМЕР_1 по вул. Алма-Атинській, 74 в Дніпровському районі м. Києва був побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1991 році, що не відповідає дійсності згідно зібраних матеріалів кримінального провадження. Тобто, ОСОБА_5 , склав документ, який посвідчує конкретний факт і подію, що має юридичне значення, складений належним чином та має реквізити, підпис та печатка та в подальшому його видав ОСОБА_7
08 жовтня 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі довідки №17 від 07 жовтня 2020 року, здійснено державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 за ОСОБА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості НОМЕР_2 ).
Крім того, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови правління ОК «Патріот-2» постійно виконуючи покладені на нього обов`язки, маючи статус службової особи юридичної особи приватного права, в силу покладених на нього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, визначених Законом України «Про кооперацію» та статутом ОК «Патріот-2», будучи достовірно обізнаним із нормативно-правовими актами, які визначають правові та організаційні засади здійснення посадових обов`язків та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 07 жовтня 2020 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідувані місці, склав офіційний документ - довідку від 07 жовтня 2020 року №32 на ім`я ОСОБА_10 , до якої вніс завідомо неправдиві відомості про те, що гаражний бокс № НОМЕР_3 по вул. Алма-Атинській, 74 в Дніпровському районі м. Києва був побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1991 році, що не відповідає дійсності згідно зібраних матеріалів кримінального провадження. Тобто, ОСОБА_5 , склав документ, який посвідчує конкретний факт і подію, що має юридичне значення, складений належним чином та має реквізити, підпис та печатка та в подальшому його видав ОСОБА_10
02 листопада 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі довідки №32 від 07 жовтня 2020 року, здійснено державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № НОМЕР_3 за ОСОБА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості НОМЕР_4 ).
Крім того, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови правління ОК «Патріот-2» постійно виконуючи покладені на нього обов`язки, маючи статус службової особи юридичної особи приватного права, в силу покладених на нього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, визначених Законом України «Про кооперацію» та статутом ОК «Патріот-2», будучи достовірно обізнаним із нормативно-правовими актами, які визначають правові та організаційні засади здійснення посадових обов`язків та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 09 листопада 2020 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розсідувані місці, склав офіційний документ - довідку від 09 листопада 2020 року №82 на ім`я ОСОБА_11 , до якої вніс завідомо неправдиві відомості про те, що гаражний бокс № НОМЕР_5 по вул. Алма-Атинській, 74 в Дніпровському районі м. Києва був побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1991 році, що не відповідає дійсності згідно зібраних матеріалів кримінального провадження. Тобто, ОСОБА_5 , склав документ, який посвідчує конкретний факт і подію, що має юридичне значення, складений належним чином та має реквізити, підпис та печатка та в подальшому його видав ОСОБА_11
11 листопада 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі довідки №82 від 09 листопада 2020 року, здійснено державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № НОМЕР_5 за ОСОБА_11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості НОМЕР_6 ).
Крім того, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови правління ОК «Патріот-2» постійно виконуючи покладені на нього обов`язки, маючи статус службової особи юридичної особи приватного права, в силу покладених на нього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, визначених Законом України «Про кооперацію» та статутом ОК «Патріот-2», будучи достовірно обізнаним із нормативно-правовими актами, які визначають правові та організаційні засади здійснення посадових обов`язків та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 10 лютого 2021 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідувані місці, склав офіційний документ - довідку від 10 лютого 2021 року №4/2 на ім`я ОСОБА_12 , до якої вніс завідомо неправдиві відомості про те, що гаражний бокс № НОМЕР_7 по вул. Алма-Атинській, 74 в Дніпровському районі м. Києва був побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1991 році, що не відповідає дійсності згідно зібраних матеріалів кримінального провадження. Тобто, ОСОБА_5 , склав документ, який посвідчує конкретний факт і подію, що має юридичне значення, складений належним чином та має реквізити, підпис та печатка та в подальшому його видав, що підтверджується реєстраційною дією на його підстав.
02 березня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі довідки №4/2 від 10 лютого 2021 року, здійснено державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № НОМЕР_7 за ОСОБА_13 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості НОМЕР_8 ).
Крім того, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови правління ОК «Патріот-2» постійно виконуючи покладені на нього обов`язки, маючи статус службової особи юридичної особи приватного права, в силу покладених на нього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, визначених Законом України «Про кооперацію» та статутом ОК «Патріот-2», будучи достовірно обізнаним із нормативно-правовими актами, які визначають правові та організаційні засади здійснення посадових обов`язків та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 16 листопада 2021 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідувані місці, склав офіційний документ - довідку від 16 листопада 2021 року №19/21 на ім`я ОСОБА_14 , до якої вніс завідомо неправдиві відомості про те, що гаражний бокс № НОМЕР_9 по вул. Алма-Атинській, 74 в Дніпровському районі м. Києва був побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1991 році, що не відповідає дійсності згідно зібраних матеріалів кримінального провадження. Тобто, ОСОБА_5 , склав документ, який посвідчує конкретний факт і подію, що має юридичне значення, складений належним чином та має реквізити, підпис та печатка та в подальшому його видав, що підтверджується реєстраційною дією на його підстав.
05 березня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі довідки №19/21 від 16 лютого 2021 року, здійснено державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № НОМЕР_9 за ОСОБА_14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості НОМЕР_10 ).
Таким чином, як указано у клопоатнні, ідеться про самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельної ділянки в санітарно захисній зоні та складання і видачу завідомо неправдивих документів службовою особою.
Указане підтверджується, відповідно до аргументів слідства, зібраними в ході досудового розслідування доказами ут.ч. протоколами допиту свідків, актом остеження земельної ділянки № 21-0428-04 від 02.06.2021, протоколами огляду, матеріалами, що стали підставою при оформленні права власності на гаражі.
Прокурором Дніпровської окружної прокуратури міст Києва 08 жовтня 2021 року була допитана у статусі свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (бухгалтер ГБК «Машиіст» та ОК «Патріот 2»), якій 05 жовтня 2021 року була врученя ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва №1-кс/755/4321/21 від 28.09.2021 про тимчасовий доступ до документів ППО філії ДВРЗ ПАТ «Укрзалізниця», ГБК «Машиніст» та ОК «Патріот 2», однак остання під час допиту зазначила, що виконати ухвалу слідчого судді вона не може, через відсутність в неї перелічених в ухвалі документів. В ході допиту ОСОБА_16 зазначила, що підготувала вказан в ухввалі документи, однак, 07.10.2021 ОСОБА_5 забрав в неї їх, заборонивши надавати їх органу досудоввого розслідування та на даний момент збергіає за місцем свого проживання.
Крім того 21 жовтня 2021 року до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві прибув гр. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (член кооператиу ОК «Патріот 2» з метою відмови від раніш наданих показів у статусі свідка. Того ж дня, ОСОБА_17 був повторно допитаний у статусі свідка та повідомив, що мав розмову із головю кооперативу ОСОБА_5 , в ході якої останній повідомив, що попри арешт земельної ділянки копертив ОК «Патріот 2» продовжує працювати, документи про легалізацію землі та споруд мають бути отримані найближчим часом. Крім того, зі слів ОСОБА_17 , ОСОБА_5 наполегливо рекомендує усім членам коопертиву жодним чином не співпрацювати з працівниками правоохоронних органів, а у випадку виклику на допит негайно повідомляти про це йому.
Також 26 жовтня 2021 року ОСОБА_5 була вручена ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва №1-кс/755/4501/21 від 07.10.2021 про тимчасовий досутп до речей та документів. Проте станом на 01.11.2021, ОСОБА_5 , свідомо не виконав ухвалу слідчого судді, неоднаразові виклики слічого ігнорував, жодним чином не повідомивши поважну причину свого неприбуття.
Разом із тим, після вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру 29.10.2021, останньому була вручена повістка про виклик на 10:00 01, 02 та 03 листопада 2021, однак ОСОБА_5 на виклик не з`явився, жодним чином не повідомивши поважної причини свого неприбуття.
Таким чином в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження наявно достатньо підстав вважати, що процесуальна поведінка ОСОБА_5 спрямована на перешкоджання досудовому розслідуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним указаних дій, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виходячи із вищевикладеного, та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зокрема з метою запобігання спробам останнього: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, про що вже свідчать зібрані матеріали; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Про можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду необхідно зазначити наступне. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 неодноразово викликався слідчим у відповідності до норм ст. 135 КПК України, однак не прибував на них, без повідомлення поважних причин неприбуття. Також ОСОБА_5 не виконав ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ у визначений слідчим строк.
На підтвердження того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. В ході досудового розслідування були допитані свідки, які повідомляли, що ОСОБА_5 неодноразово шляхом вмовлять та переконувань намагався відмовити свідків від дачі показів та будь-якої форми співпраці з органом досудового розслідування.
Викладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині.
Сторона захисту уважала за слушне відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК не є дійсними.
Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК).
Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК).
При цьому, порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (застосування запобіжного заходу) регламентує таке.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК), відповідно останні застосовуються тільки при дійсності цих даних.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України , оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
В цій справі, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянин України, з середньою технічною освітою, голова правління ОК «Патріот-2», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Установлено, що підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має задовільні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.
Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні слідча суддя ураховує, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.
Тобто, вимога щодо розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином; вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З урахуванням того, що (1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України ), а (2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що цей підозрюваний, міг вчинити правопорушення.
Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколами допиту свідків, актом остеження земельної ділянки № 21-0428-04 від 02.06.2021, протоколами огляду, матеріалами, що стали підставою при оформленні права власності на гаражі) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості, не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини, має бути забезпечена судом.
Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.
Та з його урахуванням слідчий суддя погоджується з висновком про наявність ризиків указаних у клопотанні заявниками у т.ч. переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, про що вже свідчать зібрані матеріали; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, оцінюючи наявність цього ризику впливу у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Тим самим, наявності ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Дійсними є і ризик перешкоджання кримінальному провадженню. Так, прокурором 08 жовтня 2021 року була допитана у статусі свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (бухгалтер ГБК «Машиіст» та ОК «Патріот 2»), якій 05 жовтня 2021 року була врученя ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва №1-кс/755/4321/21 від 28.09.2021 про тимчасовий доступ до документів ППО філії ДВРЗ ПАТ «Укрзалізниця», ГБК «Машиніст» та ОК «Патріот 2», однак остання під час допиту зазначила, що виконати ухвалу слідчого судді вона не може, через відсутність в неї перелічених в ухвалі документів.
В ході допиту ОСОБА_16 зазначила, що підготувала вказан в ухввалі документи, однак, 07.10.2021 ОСОБА_5 забрав в неї їх, заборонивши надавати їх органу досудоввого розслідування та на даний момент збергіає за місцем свого проживання.
Крім того 21 жовтня 2021 року до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві прибув гр. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (член кооператиу ОК «Патріот 2» з метою відмови від раніш наданих показів у статусі свідка. Того ж дня, ОСОБА_17 був повторно допитаний у статусі свідка та повідомив, що мав розмову із головю кооперативу ОСОБА_5 , в ході якої останній повідомив, що попри арешт земельної ділянки копертив ОК «Патріот 2» продовжує працювати, документи про легалізацію землі та споруд мають бути отримані найближчим часом.
Крім того, зі слів ОСОБА_17 , ОСОБА_5 наполегливо рекомендує усім членам коопертиву жодним чином не співпрацювати з працівниками правоохоронних органів, а у випадку виклику на допит негайно повідомляти про це йому.
26 жовтня 2021 року ОСОБА_5 була вручена ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва № 1-кс/755/4501/21 від 07.10.2021 про тимчасовий досутп до речей та документів. Проте станом на 01.11.2021, ОСОБА_5 , свідомо не виконав ухвалу слідчого судді, неоднаразові виклики слічого ігнорував, жодним чином не повідомивши поважну причину свого неприбуття.
Таким чином в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження наявно достатньо підстав вважати, що процесуальна поведінка ОСОБА_5 спрямована на перешкоджання досудовому розслідуванню.
Слушним є в цей час (первинний етап з моменту підозри) є і ризик переховування, на реальноість котрого указує той факт, що після вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру 29.10.2021, останньому була вручена повістка про виклик на 10:00 01, 02 та 03 листопада 2021, однак ОСОБА_5 на виклик не з`явився, жодним чином не повідомивши поважної причини свого неприбуття.
Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, то Суд сприймає критично, оскільки він не грунтуєтсья на матеріалах провадження та доданих до нього документах.
Відповідно в цілому є дійсним факт наявності обставин визначених п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були встановлені судом.
У ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт зможуть запобігти встановленим ризикам.
Адже, під час досудового розслідування ОСОБА_5 викликався слідчим у відповідності до норм ст. 135 КПК, однак не прибував на них, без повідомлення поважних причин неприбуття.
ОСОБА_5 не виконав ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ у визначений слідчим строк.
В ході досудового розслідування були допитані свідки, які повідомляли, що ОСОБА_5 неодноразово шляхом вмовлять та переконувань намагався відмовити свідків від дачі показів та будь-якої форми співпраці з органом досудового розслідування.
Викладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.
За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, уважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Із зобов`язанням особи прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК, котра регламентує, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Однак, слід указати, що частиною 5 статті 194 КПК визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на підозрюваного, проте вказані у клопотанні обов`язки,я к-то прибувати за першою вимогою, не відлучати з місця проживання до даного переліку не віднесено взагалі.
Так, дана правова норма регламентує, що слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою до уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує обрання або ж продовження.
Більше того, слідчий суддя звертає увагу учасників процесу на той факт, що положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбаченого обов"язку - прибувати до слідчого за першою вимогою, а наявний обов"язок з"являтися із встановленою періодичністю, а тому слідчий суддя не убачає підстав для задоволення клопотання в даній частині.
Щодо обов`язку не залишати місце проживання без дозволу, то слід зазначити про таке.
Обов`язок не відлучатися з місця проживання у певний період часу є складою самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу, окремо доведення не потребує, а тому клопотання у даній частині не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив :
клопотання - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби,а саме з 21:00 год. 07:00 год. наступного дня, до 26.12.2021.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, до 26.12.2021 покласти наступні обов`язки:
? утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у будь-якій формі у випадках не пов`язаних із проведенням слідчих дій;
? здати слідчому, прокурору паспорт для виїзду за кордон, або інший документ, що надає право виїзду за кордон;
В іншій частині відмовити у задоволенні клопотання.
Роз`яснити підозрюваному, що УП з метою контролю за його поведінкою, має право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню піся її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК Українипостановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого та прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 та прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 08:00 год. 12.11.2021.

Слідча суддя Оксана БІРСА