Справа № 944/686/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/201/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 16.02.2022 у кр имінальному провадженні № 0000718 відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, щодо обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

встановила:
На розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 днів до 17.04.2022 року.
Захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу суду.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, що ухвала прийнята з порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства України, базується на необґрунтованих, безпідставних твердженнях, через що порушуються права обвинуваченого, а тому підлягає скасуванню.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в судовому засіданні не були досліджені докази на яких ґрунтується висновок суду, тобто такі не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що обравши обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою суд першої інстанції тим самим презюмує вину ОСОБА_7 . Така позиція суду є недопустимою і тримання під вартою застосовується лише у виключних випадках.

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а щодо покликання суду на позицію потерпілої сторони, які наполягали на утриманні обвинуваченого під вартою, то слід зауважити, що ними не наведено підтвердження агресивності характеру ОСОБА_7 і вчинення ним бійки є надуманими.

Наполягає, що судом першої інстанції не було враховано в належній мірі дані, які характеризують особу обвинуваченого. ОСОБА_7 та його родичі бажають примирення з потерпілими та готові вжити всіх необхідних заходів для примирення, оскільки ОСОБА_7 не несе для них жодної загрози.

Апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги практику ЄСПЛ по питанню утримання особи під вартою.

Судом першої інстанції мотиви застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді обрання тримання під варту обґрунтовані тим, що наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 15.11.2021, протоколом огляду трупа від 22.11.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.11.2021, показами підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 24.11.2021, протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 02.12.2021, висновком експерта №195/2021, вилученими речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду від 15.11.2021 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався за клопотанням слідчого. Ризики зазначені в даній ухвалі, на час розгляду справи по суті та клопотання прокурора, не змінилися та не відпали. Судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у кримінальному правопорушені, передбаченому ч.2 ст. 121 КК України, який є тяжким і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, яка просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному Кодексі.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання колегії суддів, суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на досудовому розслідуванні та такі не зменшились, з врахуванням злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано обрав обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за ч.2 ст. 121 КК України за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.
При цьому колегія суддів бере до уваги, що судом першої інстанції було враховано вимоги чинного законодавства, які узгоджуються з практикою Європейського Суду, а також враховано можливість впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті, шляхом залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Вагомих причин, для відмови у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту наведено не було.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 16.02.2022 у кримінальному провадженні № 0000718 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, якою обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строк до 17.04.2022 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :
Судді: