Провадження №11-кп/801/276/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2022, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Флорешти, Флорештського району (Молдова), раніше неодноразово засудженого,

звільнено умовно-достроково від відбування покарання призначеного ухвалою Літинським районним судом Вінницької області від 09.04.2020 на невідбутий строк 2 місяці 8 днів виправних робіт.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.
11.06.2019 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України з врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
19.08.2019 Вінницьким апеляційним судом вказаний вирок змінено та остаточне покарання зменшено до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
09.04.2020 Літинським районним судом Вінницької області ОСОБА_7 , замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді виправних робіт на строк 1 рік 4 місяці 28 днів, з утриманням в дохід держави з суми його заробітку 20 % щомісячно.
Станом на 10.01.2022 засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисні тяжкі злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, за період перебування на обліку у відділі пробації до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, а негативними характеризуючими даними відділ пробації не володіє, крім того, невідбута частина покарання є незначною, тому клопотання підлягало до задоволення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що хоч формально відбутий ОСОБА_7 строк покарання і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 81 КК України, проте у даному випадку суд безпідставно застосував до нього умовно-дострокове звільнення та вважає, що ухвалене судом рішення не відповідає особі засудженого та його поведінці, він не довів своє виправлення, а тому ОСОБА_7 має продовжувати відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Мотиви Суду.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Таким чином, сукупність даних двох підстав є обов`язковими під час вирішення питання про можливе застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також, як зазначено в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Таким чином суд має переконатись у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбуваючи покарання. Інакше кажучи, що визначені законом цілі відбування покарання були досягнуті.

З врахуванням вимог вищевказаного Пленуму дані, що свідчать про сумлінну поведінку та ставлення засудженого до праці мають бути не лише констатовані у поданні органу чи клопотанні особи, які вносять його до суду, а й доведеними перед судом належними, допустимим й достовірними доказами.

Так, сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; активну участь у самодіяльних організаціях засуджених, виконання розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.

Однак, з урахуванням прийнятого судом рішення, вищевказані вимоги закону судом не враховано.

Також, згідно характеристик ОСОБА_7 з місця роботи від 01.02.2021, 01.08.2021 вказується, що останній нагороджувався грошовими та іншими подарунками. У подальшому, в характеристиці з місця роботи від 10.09.2021 також вказано, 01.05.2021 та 10.09.2021 ОСОБА_7 оголошувались подяки за сумлінне виконання трудових обов`язків.

Водночас, інформація з характеристик ОСОБА_7 з місця роботи жодним чином не доводить його виправлення, оскільки незважаючи на наявність тверджень про неодноразове заохочення грошовими подарунками заробіток засудженого не перевищував місячний розмір мінімальної заробітної плати.

Більше того, за час відбування покарання у виді виправних робіт на посаді водія у ПП «Юридична компанія ОСОБА_9 » Вінницьким міським відділом державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області 05.02.2021 виявлено недоліки в контролі за порядку та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, про що складено акт.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що хоч формально відбутий ОСОБА_7 строк покарання і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 81 КК України, проте у даному випадку суд безпідставно застосував до нього умовно-дострокове звільнення, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи та порушень вимог кримінального процесуального закону, а в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 372, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2022, якою засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання призначеного ухвалою Літинським районним судом Вінницької області від 09.04.2020 на невідбутий строк 2 місяці 8 днів виправних робіт - скасувати.
У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10