справа № 274/6872/21
провадження № 1-кс/0274/1813/21

У Х В А Л А
25.11.2021 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичів Житомирської області, українцю, громадянину України, непрацюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимому,
в с т а н о в и в :
24.11.2021 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком на 60 днів.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразилися у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , міру покарання, у разі визнання його винуватим, який після вчинення кримінального правопорушення переховувався від органу досудового розслідування, та якому відомі особи свідків, тому існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.
29.10.2021 р. ОСОБА_5 було погоджено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, однак у зв`язку із відсутністю за місцем проживання останнього та невстановленим його місцезнаходженням, повідомлення про підозру було вручене його батьку ОСОБА_9 .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що обставини, викладені в підозрі, є неправдивими. Він не бив потерпілого. Після зазначеної події ніхто йому не телефонував та не шукав його. Працівникам поліції відомий його номер телефону. Він не переховувався від поліції. Ночує вдома. Батько також не говорив йому, що його шукають працівники поліції, жодних документів йому не передавав. Зазначив, що він працює неофіційно, ремонтує машини.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що клопотання є необґрунтованим, так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу. Жодні ризики не доведені. Оскільки жодних повісток на адресу його підзахисного ніхто не направляв. Також не доведено ризику впливу на свідків. Вручена підозра не відповідає висновку експерта (в частині нанесених тілесних ушкоджень). В час скоєння правопорушення підозрюваний перебував в іншому місці, що можуть довести свідки. Підозра не була вручена його батькові - ОСОБА_9 , оскільки жодних розписок немає. Лише 24.11.2021 р. ОСОБА_5 був викликаний працівниками поліції. Зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, або обрати більш м`який запобіжний захід у нічний час з 21 по 07 год наступної доби, оскільки підозрюваний працює з 08 до 18 год.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
29.10.2021 р. ОСОБА_5 було погоджено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 21.10.2021 р. близько 00 год. 05 хв. у ОСОБА_5 , який знаходився поруч магазину «Ватсонс», що по вул. Одеська, 40/1, в м. Бердичеві, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 наніс один удар кулаком лівої руки в область правої частини голови ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав спиною на землю та ОСОБА_5 , знаходячись праворуч від лежачого ОСОБА_8 , наніс декілька ударів ногою в область голови ОСОБА_8 .
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому
ОСОБА_8 тілесні ушкодження, що призвели до його смерті. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме:
- повідомленням з травмпункту Бердичівської міської лікарні про надання допомоги ОСОБА_8 ;
- протоколом огляду місця події від 21.10.2021 р., в ході проведення якого оглянуто ділянку біля магазину «Ватсонс», що по вул. Одеська, 40/1, в м. Бердичеві, де виявлено речовину червоно-бурого кольору;
- висновком експерта № 474 від 22.10.2021 р., відповідно до якого встановлено виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент спричинення;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 щодо механізму спричинення ОСОБА_5 удару ОСОБА_8 ;
- висновком судово-медичної експертизи №480 від 27.10.2021 р., згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_8 , частково відповідають тілесним ушкодженням, на які вказав свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 №2474 від 29.10.2021 р.;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Також під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, враховується те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Також слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинивши кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, залишив місце події, на неодноразові виклики до слідчого Бердичівського РВП для проведення допиту щодо відомих йому обставин отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , останній не з`являвся, ухилявся від проведення слідчих дій, таким чином переховувався від органу досудового розслідування. Встановлено, що підозрюваний не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб. Тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду.
Окрім того, як було встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки дають покази проти підозрюваного, вони знайомі між собою, товаришують, підозрюваному відоме їх місце проживання.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Злочин є насильницьким, життя людини є найвищою соціальною цінністю.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 станом на 25.11.2021 р. має постійне місце реєстрації та проживання ( АДРЕСА_1 ), де проживає разом з матір`ю та батьком.
Також встановлено, що підозрюваний має посередню характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має молодий вік.
Інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором під час розгляду клопотання також не доведені і в клопотанні слідчим належним чином не обґрунтовані.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, але не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя застосовує положення ч. 3 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 3 ст. 194 КПК України.
Сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення ОСОБА_5 суворого покарання за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.
Доводи захисника про можливість обрання підозрюваному ОСОБА_5 іншого, більш мякого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту в нічний час, не знайшли свого підтвердження будь-якими належними та допустимими доказами під час розгляду клопотання.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує наявність у нього постійного місця реєстрації та проживання, за яким проживають його батьки, його молодий вік, посередню характеристику, відсутність судимостей.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 179, 193-194, 196- 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 а обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Бердичів Житомирської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 25 січня 2022 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1