Справа № 295/6357/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.392 КПК Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

06 жовтня 2021 р. Суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000202 від 16.07.2020,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2021, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000202 від 16.07.2020.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2021 та постановити нову, якою кримінальне провадження №0000202 від 16.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України закрити на підставі п.10.ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка не набрала законної сили, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Положення ст.392 КПК України узгоджуються з вказаним принципом та містять перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Частина 2 ст.392 КПК України передбачає, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_4 оскаржує в апеляційному порядку ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2021, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000202 від 16.07.2020.

Оскарження в апеляційному порядку зазначеної ухвали кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно ч.4 ст.399 КПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення суду першої інстанції, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати: на користування правом у такий спосіб, і до такої міри, що: саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає права або обов`язку судді-доповідача апеляційного суду при отриманні апеляційної скарги давати оцінку наведеним у ній доводам, а відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК України оскарження в апеляційному порядку зазначеної ухвали, не передбачено, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000202 від 16.07.2020,

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: