Справа № 471/870/18-к
Провадження №1-кс/471/121/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ "21" грудня 2021 р.
Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.05.2013 року за № 0000351,

В С Т А Н О В И Л А :

До Братського районного суду Миколаївської області клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що 30 жовтня 2012 року близько 17 години 45 хвилин, в смт. Братське Миколаївської області, водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107 0020» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби рухався по вулиці Вороніна, яка має по одній смузі руху у обох напрямках, зі сторони вулиці Кушнікова в напрямку вулиці Зої Космодемьянської.

При проїзді перехрестя вулиці Вороніна та вулиці Леніна, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12,3, 18.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), а саме проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні об`єктивно видимої небезпеки для руху вперед у вигляді пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які переходили проїжджу частину вулиці Вороніна зліва направо відносно напрямку руху його автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» розділу 33 ПДР України та дорожньою розміткою 1.14.1 «нерегульований пішохідний перехід» розділу 34 ПДР України, не прийняв заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходам в наслідок чого допустив на них наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 616 від 08 листопада 2012 року у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої стопи, яке належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 618 від 09 листопада 2012 року у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни на правій скроні, тильній поверхні правої кисті, боковій зовнішній поверхні правого колінного суглобу, передній поверхні правої гомілки. Синець вік лівого ока. Перелом обох кісток правої гомілки в верхній третині. За ступенем тяжкості садни, синець належать до категорії легких тілесних ушкоджень, перелом обох кісток правої гомілки в верхній третині належать до середнього ступеню тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово - автотехнічної експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди № 1/55 від 23 червня 2015 року дії водія ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п. п. 12.3, 18.1 ПДР України та його дії, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

24 вересня 2016 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "Ореl" VectraA, р/н НОМЕР_2 , червоного кольору, рухаючись по вулиці Вороніна в смт. Братське, Миколаївської області, в напрямку від центра до автовокзалу, де не подалік магазину «Школярик» № 4/А, зупинився. Після чого ОСОБА_4 почав рухатись заднім ходом свого автомобіля при цьому не обрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, порушив п.10.9 ПДР України, а саме створив небезпеку для пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїжджу частину вулиці Вороніна зліва направо відносно напрямку руху його автомобіля, не забезпечив своїми діями безпеку іншим учасникам руху та не звернувся за допомогою до інших осіб скерувати його автомобіль в наслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з яким: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасника руху. Для забезпечення безпеки руху водій у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 60 від 10 лютого 2017 року у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці нижньої губи та підборіддя, тупої закритої травми живота з розривом брижі тонкої кишки. За ступенем тяжкості рани в ділянці нижньої губи та підборіддя належать до категорії легких тілесних ушкоджень, тупа закрита травма живота з розривом брижі тонкої кишки належать до ступеню тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

Згідно з висновком судово - автотехнічної експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди № 18-6265 від 22 червня 2018 року дії водія автомобіля "Ореl" VectraA, р/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.9 ПДР України та своєчасним і належним виконанням вимог п. 10.9 ПДР мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 та з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що наступила.

Таким чином, водій ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Досудовим розслідуванням у провадженні встановлено сукупність обставин, що обґрунтовано вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286 КК України.

18.07.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.286 та ч. 2 ст. 186 КК України, про що в даному повідомленні поставив підпис захисник ОСОБА_8 , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 489 та ордеру про надання правової допомоги від 24.09.2016 МК №1.

19.07.2018 року підозрюваного оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування.

09.12.2021 року було відновлено кримінальне провадження.

Посилаючись на викладене слідчий просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити.

Вислухавши прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.

Підозрюваний ОСОБА_4 відсутній за місцем свого постійного проживання, 19.07.2018 року останнього оголошено в розшук.

За вказаних обставин на даний час вирішити питання про застосування у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо.

Згідно ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно до ч. 3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК України. Прокурор в судовому засіданні довів, що існує реальна підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286 КК України, покарання за які передбачено до восьми років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 , зник з місця проживання та переховується від органів досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вимоги про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-190, 193 КПК України, -

У Х В А Л И ЛА :

Клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Братського районного суду Миколаївської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 6 (шість) місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,