ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2044/20

26 листопада 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця .міста Нововолинськ Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», проходячи військову службу за контрактом на посаді стрільця-зенітника зенітно-ракетного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 05 червня 2020 року близько 08 год. 00 хв., самовільно залишив розташування польового збору 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території 233-го Рівненського загальновійськового полігону у АДРЕСА_3 , та направився за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , де перебував без поважних на те причин, не виконуючи обов`язки військової служби та проводячи час на власний розсуд, доки 17 серпня 2020 року близько 09 год. 00 хв., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, добровільно заявив про себе, та з власної ініціативи прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим припинивши свою протиправну діяльність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, який вперше вчинив злочин і приймав участь в операції Об"єданих Сил, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.75, 76, 407 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов"язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1