В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001796 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сапожин, Корецького району, Рівненської області, українки, громадянки України, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 16 березня 2017 року, приблизно об 11 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області, що в м. Рівне, вул.Богоявленська 6, діючи в інтересах третьої особи своєї доньки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, запропонувала та надала неправомірну вигоду начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області ОСОБА_7 , який відповідно до Примітки 2 статті 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, у зв`язку з наступним.
Так, ОСОБА_5 , у вище вказаному місці та у вище вказаний час, прибувши без запрошення до службового кабінету начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС України у Рівненській області ОСОБА_7 , під час спілкування з ним, запропонувала та надала йому неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 1 500 гривень та 300 доларів США, які поклала на робочий стіл, з метою зменшення ним розмірів сум штрафних санкцій, з використанням наданого йому службового становища, що передбачались за порушення вимог, встановлених законодавством України та визначені актом (довідкою) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами №35/17-00-40/ від 24.02.2017, складеного за результатами проведеної перевірки на підставі направлень на перевірку виданих ГУ ДФС у Рівненській області №58 від 24.02.2017 та №59 від 24.02.2017 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_6 .
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні винною себе не визнала повністю, суду пояснила, що ПП здійснює її дочка, вона ніякого відношення немає. Повезла документи бо дочка перебувала в лікарні. Вона знає, що ОСОБА_7 здійснював перевірку і вимагав привезти документи, раніше він теж проводив (тоді штраф отримали 17 000 грн.). ОСОБА_7 посади вона не знає. Їздила до нього як до перевіряючого. Після перевірки дочка повезла документи ОСОБА_7 він передивився документи, сказав, що не всі та потрібно привезти завтра. Вона поїхала, довезла 2 накладні. ОСОБА_7 запитав, що вона привезла, вона сказала, що привезла штраф. 16.03.2017 року в кабінеті ОСОБА_7 в кишені тримала 1500 грн. та 300 $ з кишені гроші не виймала. Вона розуміла, що ОСОБА_7 щось крутить, тому гроші тримала в кармані. Хотіла оплатити в банку. Мова по телефону була. Вона сказала, в неї 300 $ та 1500 грн. та щоб штраф був чим по менший. Кошти вона нікому не передавала. Вона зробила йому зауваження, що він хоче забрати її магазин. Крім того, зазначила ОСОБА_7 склав акт перевірки . Постанова про штраф прийшла пізніше. Вказану постанову при ній не виносили. Вказаний штраф оскаржувався та був залишений в силі. Просила суд визнати її не винуватою.
В ході судового розгляду судом досліджені наступні належні та допустимі докази:
-покази свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що в лютому 2017 року, перебуваючи на посаді начальника відділу ГУ ДФС у Рівненській області, разом із інспектором ГУ ДФС ОСОБА_8 проводив фактичну перевірку з питань дотримання податкового законодавства в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Сапожин Корецького району у ФОП ОСОБА_6 , матір`ю якої являється ОСОБА_5 . У ході перевірки виявлено ряд порушень податкового законодавства, за порушення якого підлягало застосування штрафних санкцій. 16.03.2107, перед обідом ОСОБА_5 прибула до нього в службовий кабінет та пропонувала неправомірну вигоду грошові кошти в сумі в сумі 300 доларів США та 1 500 гривень за зменшення штрафних санкцій. Перед цим, ОСОБА_5 прибувала до нього в кабінет і також пропонувала неправомірну вигоду за вказані дії, у зв`язку з цим він звернувся із заявою до відділу внутрішньої безпеки. Крім того, зазначив, що йому підлеглі повідомили, що ОСОБА_5 хоче з ним зустрітися. Він сказав, щов вона приходила.
-покази свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що що в лютому 2017 року, перебуваючи на посаді інспектора ГУ ДФС, разом з начальником відділу ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_7 проводив фактичну перевірку з питань дотримання податкового законодавства в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Сапожин Корецького району у ФОП ОСОБА_6 , матір`ю якої являється ОСОБА_5 . У ході перевірки виявлено ряд порушень податкового законодавства, складено акт перевірки;
- покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що дійсно були залучені в якості понятих під час огляду слідчим 16.03.2017 кабінету начальника відділу Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області ОСОБА_7 та повністю підтвердили відомості зафіксовані у протоколі огляду місця події;
Крім того, в судовому засіданні були досліджені письмові докази, а саме:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000208 від 10.07.2018 року за ч.3 ст.369 КК України; (а.с.1-3)
- заяву начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області ОСОБА_7 від 10.03.2017 на ім`я начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області із відомостями про те, що ним проводилась перевірка в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_6 в с. Сапожин та виявлено ряд порушень податкового законодавства, після чого мати цього підприємця - ОСОБА_5 заявилась до нього та запропонувала йому неправомірну вигоду в розмірі орієнтовно 10 000 грн.;(а.с.16)
- рапорт завідувача ОАС ВВБ ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_11 на ім`я начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області від 10.03.2017 про факт пропонування начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області неправомірної вигоди в розмірі 10 000 грн. за незастосування штрафних санкцій, згідно акту перевірки;(а.с.41)
- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи ОСОБА_5 , відповідно до якого зафіксовано фактичні дані про те, що 16.03.2017, о 11 год. 20 хв. ОСОБА_5 зайшла у службовий кабінет начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 та між ними відбулась розмова, під час якої ОСОБА_5 пропонує ОСОБА_7 попередньо принесені з собою грошові кошти в сумі 300 доларів США та 1 500 грн. за зменшення суми штрафу, що підлягає застосуванню внаслідок проведеної перевірки, а також намагається надати документи з питань підприємницької діяльності, які сама вважає не зовсім належними. Додатками до протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи (оптичним носієм інформації DVD-R №68т/22, на якому зафіксовано фактичні дані - указану зустріч, усне мовлення ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , також пропозицію і передачу ОСОБА_5 грошових коштів ОСОБА_7 за зменшення штрафних санкцій і намагання останньою приховати конверт з грошима у момент прибуття до кабінету слідчого та понятих);(а.с.90-94)
- протокол огляду місця події від 16.03.2017, складеного слідчим, відповідно до якого оглянуто кабінет начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_7 , що в м. Рівне, по вул. Богоявленська 6. Оглядом 16.03.2017 об 11 год. 30хв. зафіксовано присутність ОСОБА_5 в кабінеті начальника відділу ОСОБА_7 , а також виявлено грошові кошти в сумі 300 доларів США та 1 500 гривень; (а.с.45-49)
- речові доказами (грошовими коштами в сумі 300 доларів США, купюрами по 100 доларів США та 1 500 гривень, купюрами по 500 гривень), вилученими 16.03.2017 у кабінеті начальника відділу ОСОБА_7 , як такі що надавала ОСОБА_5 ;(а.с.74)
- речові докази (договорами цивільно-правового характеру, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, квитанціями від імені ФОП ОСОБА_6 по кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Сапожин), вилученими 16.03.2017 у кабінеті начальника відділу ОСОБА_7 , як такі що принесла із собою ОСОБА_5 ;(а.с.73)
- висновок експерта з проведення судової експертизи відео звукозапису №3093/3094 від 20.06.2017, згідно якого на диску DVD-R №68т/22, що є додатком до протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи зафіксовано усне мовлення ОСОБА_5 , яке згідно тексту збігається з указаним протоколом негласної слідчої (розшукової) дії;(а.с.101-106)
- Положення про відділ контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області, затвердженого наказом ГУ ДФС у Рівненській області №712 від 18.11.2016. Відповідно до основних завдань та функцій відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, згідно пунктів 2.1.5., 2.2.9., 2.2.9.4., 2.2.9.6. належить проведення перевірок з питань дотримання законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, організація проведення фактичних перевірок платників податків, відбір платників податків для проведення фактичних перевірок, складання актів перевірок та прийняття рішень. Згідно п.3.1., 3.3.1. Положення, відділ очолює начальник, який призначається на посаду наказом ГУ ДФС у області, начальник здійснює керівництво діяльністю та організацію роботи структурного підрозділу, який вправі вносити пропозиції керівництву ГУ ДФС у області, що належать до компетенції Відділу; (а.с.31-39)
- наказ ГУ ДФС у Рівненській області №25-0 від 03.03.2015, відповідно до якого ОСОБА_7 з 04.03.2015 призначено начальником відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області;
- наказ ГУ ДФС у Рівненській області від 24.02.2017 «Про проведення фактичної перевірки», згідно якого начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_7 та державного ревізора інспектора цього відділу ОСОБА_8 направлено для проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в сфері обігу підакцизних товарів ФОП ОСОБА_6 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Сапожин Корецього району;(а.с.164)
- направлення на перевірку виданих ГУ ДФС у Рівненській області №58 від 24.02.2017 та №59 від 24.02.2017 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_6 ;(а.с.162)
- акт перевірки про результати фактичної перевірки №35/17-00-40/ від 24.02.2017, складеного начальником відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області, за результатами перевірки ФОП ОСОБА_6 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Сапожин Корецього району, яким зафіксовано порушення вимог Податкового кодексу України;(А.С.154-156)
- рішення про застосування фінансових санкцій № від 28.03.2017 та № від 28.03.2017, складених начальником відділу ОСОБА_7 , адресованих ГУ ДФС у Рівненській області, про визначення розмірів штрафів на загальну суму 20 000 гривень, у зв`язку з виявленими порушеннями податкового законодавства ФОП ОСОБА_6 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Сапожин Корецього району по акту перевірки №35/17-00-40/ від 24.02.2017. Вказане свідчить, що начальник відділу ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_7 формував (підписував) документи, в яких визначаються розміри штрафів за порушення податкового законодавства і це пов`язане безпосередньо з його службовим становищем. Також, 16.03.2017 на момент прибуття ОСОБА_5 до службового кабінету ОСОБА_7 з неправомірною вигодою, фінансові санкції щодо її доньки - ФОП ОСОБА_6 перебували ще в стані формування.(А.С.195).
Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного, та такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину за вище викладених обставин.
Разом з цим, вирішуючи питання про правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 діяння, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
За змістом ч. 3 ст. 369 КК України, нею передбачена кримінальна відповідальність, зокрема, за пропозицію чи обіцянку неправомірної вигоди, а також надання такої вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.
З наведеного випливає, що склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, є наявним лише тоді, коли з об`єктивної сторони неправомірна вигода надається службовій особі, яка займала відповідальне становище, і цю обставину усвідомлює винна особа, тобто й з суб`єктивної сторони вона охоплюється її умислом.
Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, є особи, зазначені у пункті 1 примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі тощо.
Оцінюючи покази обвинуваченої ОСОБА_5 суд критично відноситься до них відносно того, що вона прийшла до ОСОБА_7 сплатити штраф, оскільки допомагала своїй дочці здійснювати підприємницьку діяльність, вона не могла не знати порядок сплати штрафів та обов`язок платежів, які здійснюються через банківську установу.
Однак, показів щодо того факту на який посаді перебував ОСОБА_7 суд приймає до уваги та вважає їх правдивими.
Вказане обгрунтоване тим, що обвинувачена ОСОБА_5 , хоч і допомагала дочці, однак підприємницькою діяльністю не займалася, під час перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " присутня не була. ОСОБА_7 під час їх зустрічі не представився, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні аудизасобу та відео доказами.
Покази свідка ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_5 знала на якій він перебуває посаді, суперечать показам обвинуваченої ОСОБА_5 та більше жодними дослідженими доказами не підтверджені.
З приводу обізнаності ОСОБА_5 про посаду ОСОБА_7 суд трактує на користь обвинуваченої, оскільки дана обставина не доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а згідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на користь такої особи
Простої обізнаності винної особи щодо того, що особа, якій висловлюється пропозиція чи надається неправомірна вигода, працює на посаді начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС України у Рівненській області, недостатньо для висновку поза розумним сумнівом про те, що винна особа усвідомлювала відповідальне становище такого працівника. Ствердження обвинуваченої про незнання справжнього службового становища потенційного отримувача неправомірної вигоди мають спростовуватись зібраними у справі доказами.
На такій правовій позиції ґрунтується, зокрема, постанова другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23.05.2019 року у справі № 572/2642/17.
Строною обвинувачення не надано та судом не встановлено належних доказів того, що ОСОБА_5 було відомо про те, що свідок ОСОБА_7 перебуває на посаді начальника відділу ГУ ДФС у Рівненській області та займає відповідне становище.
Зокрема, крім пояснень самого ОСОБА_7 , не було надано інших доказів того, що сам ОСОБА_7 чи хтось інший повідомляв ОСОБА_5 про службове становище ОСОБА_7 . Немає підстав й для висновку про те, що ОСОБА_5 повинна була і могла це зрозуміти та усвідомити через поведінку ОСОБА_7 , обстановку в його робочому кабінеті, чи з інших обставин.
Згідно до ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
За таких обставин суд вважає недоведеним належними й допустимими доказами те, що обвинувачена ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованих їй діянь усвідомлювала чи принаймні повинна була усвідомлювати, що ОСОБА_7 займає посаду з відповідальним становищем.
Як наслідок, її діяння не можуть бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 369 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Кримінальний процесуальний закон передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає, що діяння ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 1 ст. 369 КК України - як пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особи в інтересах того, хто пропонує та обіцяє таку вигоду, дій з використанням службового становища.
Враховуючи те, що санкція ч. 1 ст. 369 КК України є менш суворою за санкцію ч. 3 ст. 369 КК України, така перекваліфікація буде відповідати умовам, передбаченим ст. 337 КПК України та не буде порушувати прав обвинуваченого на захист, який з первісною кваліфікацією не був згодний.
За таких обставин суд вважає частково доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останньої за ч.1 ст.369 КК України, як пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особи в інтересах того, хто пропонує та обіцяє таку вигоду, дій з використанням службового становища.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості;
-характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених діянь;
-дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, працевлаштована, одружена;
-обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
-обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає вчиненню нових злочинів засудженими та іншими особами.
З урахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті, передбаченої ч.1 ст.369 КК України так як таке покарання буде належною карою для обвинуваченої за вчинене, достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
У Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з частиною другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиноюцього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а оскільки в санкції ч. 1ст. 369 КК України, передбачено покарання, в тому числі і позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, тому в даному випадку може бути застосована спеціальна конфіскація.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Отже, враховуючи, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення - ч. 1ст.369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне відповідно до ст. ст.96-1,96-2 ККУкраїни застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у обвинуваченої ОСОБА_5 у власність держави грошей у сумі 300 доларів США, купюрами по 100 доларів США та 1 500 гривень, купюрами по 500 гривень, які використовувались нею для схиляння особи до вчинення злочину.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів вирішити згідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України,- кошти в сумі 6698 гривень 40 копійок, які витрачені на залучення експертів, суд вважає стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 , в користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.
Речові докази:
На підставі ст.ст.96-1,96-2КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 300 доларів США, купюрами по 100 доларів США та 1 500 гривень, купюрами по 500 гривень, вилученими 16.03.2017 у кабінеті начальника відділу ОСОБА_7 , як такі що надавала ОСОБА_5
договори цивільно-правового характеру, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, квитанції від імені ФОП ОСОБА_6 по кафе «Берізка» с. Сапожин, вилучені 16.03.2017 у кабінеті начальника відділу ОСОБА_7 , як такі що принесла із собою ОСОБА_5 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Диск огляду місця події - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 6698 гривень 40 копійок.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1