ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3664/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000761 від 11.03.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дивізія, Татарбунарського району, Одеської області, молдованина, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 11.03.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

В клопотанні зазначені ризики, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих або членів їх родин в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме підшукувати осіб, з числа завербованих, з метою дачі завідомо неправдивих показів з приводу обставин кримінального правопорушення.
Оскільки ризики, мають високий ступінь, у зв`язку з чим інша міра запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та усунути вказані ризики, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляду тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав зазначених в ньому.
Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням день час та місці, дізнавшись від невстановленої досудовим розслідуванням особи, що на території Дніпропетровської області наявні агропромислові підприємства, а саме:
- Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "ВЕСНА", ідентифікаційний код юридичної особи: 30593952,місцезнаходження юридичної особи: Україна, 51820, Дніпропетровська обл., Петриківський р-н, село Чаплинка, вул. Центральна, 9-В, керівник ОСОБА_8 ;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПК-АГРО" ідентифікаційний код юридичної особи: 34229691, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 51107, Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, село Вишневе, вул. Гагаріна, 4 1, керівник ОСОБА_9 ;
- Фермерське господарство "ЕКО-ОВОЧІ", ідентифікаційний код юридичної особи: 38580689, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 51160, Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, село Шевченківка, вул. Фрунзе, 21-А, керівник ОСОБА_10 ;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОФІЛД", ідентифікаційний код юридичної особи: 32839929, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 51820, Дніпропетровська обл., Петриківський р-н, село Чаплинка, пров. Тихий, будинок 8, керівник ОСОБА_11 , які здійснюють діяльність в області вирощування сільськогосподарських культур, зернових культур, де збираючи урожай можливо отримувати стабільні прибутки, вирішив джерелом отримання доходів і засобів для існування на постійній основі обрати злочинний шлях та грубо порушуючи конституційні права та свободи громадян, посягаючи на їх волю, честь та гідність, використовуючи обман та уразливий стан людей, здійснювати їх трудову експлуатацію на території полів, що перебувають у користуванні вищевказаних агропідприємств.
Усвідомлюючи, що зайняття таким видом злочинної діяльності самотужки не принесе бажаного злочинного результату та кримінальних прибутків, оскільки потребуватиме підшукання осіб, які були безробітні, перебували у скрутному матеріальному становищі та потребували роботи, їх схиляння до нібито високооплачуваної роботи, перевезення з місць постійного проживання на територію сіл в Дніпропетровській області, зокрема с.Чаплинка, с.Улянівка Петриківського району, с.Шевченківка, с.Приют, с. Новоспаське Магдалинівського району, трудову безоплатну експлуатацію, організацію їх діяльності, постійний контроль та нагляд за ними, їх переховування, у невстановлений досудовим розслідуванням день, місяць та рік, ОСОБА_12 домовився із ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 спільно вчиняти злочини, пов`язані з вербуванням, переміщенням, переховуванням людей з метою трудової експлуатації з використанням обману та уразливого стану.
Таким чином, отримавши згоду учасників на участь в спільній протиправній діяльності, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи на території залізничних вокзалів м. Києва, Одеси та Дніпра повинні були здійснювати пошук осіб без постійного місця проживання, які займалися жебрацтвом, зловживали спиртними напоями, не мали постійного місця роботи, були матеріально незабезпеченими, перебували в уразливому стані, викликаному певними зовнішніми факторами, обманним шляхом, повідомляючи неправдиві відомості про вигідні умови праці і щомісячну заробітну плату, в окремих випадках повідомляючи неправдиві відомості про вид діяльності та її оплату, замовчуючи дійсні умови праці та її характер, який полягав у безоплатній понаднормовій трудовій експлуатації на полях агропромислових підприємств, що знаходиться на території Дніпропетровської області, а навпаки, пропонуючи нібито легальну роботу в цих агропідприємствах, або ж добре оплачувану та неважку роботу на полях, обіцяючи при цьому вигідні умови праці і високі заробітки, використовуючи уразливий стан вказаних осіб, зумовлений скрутним матеріальним становищем, збігом тяжких особистих, сімейних та інших обставин, схиляти їх до поїздки на територію сіл в Дніпропетровській області, зокрема с.Чаплинка, с.Улянівка Петриківського району, с.Шевченківка, с.Приют, с. Новоспаське Магдалинівського району та шляхом оплати власними коштами проїзду до місця роботи, вводити людей у боргову кабалу, таким чином ставлячи їх в положення неможливості відмови від примусової праці на полях. Домігшись згоди таких людей, ОСОБА_6 , а в окремих випадках ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , як окремо так і разом, повинні переміщати їх до вищевказаних сіл, де в подальшому вони всі разом мали переховувати їх, шляхом обмеження фізичних контактів потерпілих з іншими особами, в тому числі представниками правоохоронних органів, контролювати їх дії та спілкування під час виконання роботи і вільного часу, обмежувати свободу пересування цих осіб, а також надавати приміщення для їх перебування (переховування) та організовувати безоплатну працю людей на полях, що перебували у користуванні агропромислових підприємств, що на їх думку, мало приносити значні кримінальні прибутки. Крім того, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 було прийнято рішення систематично споювати підшуканих та залучених до примусової праці осіб, дешевими алкогольними напоями, що на їх думку повинно було призвести до психологічного злому особистості потерпілих та подоланні у них будь-якого опору та супротиву до їх трудової безоплатної експлуатації, понаднормово та за будь-яких погодних умов.
Усі співучасники усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх протиправних діянь, передбачали настання наслідків і бажали досягнення єдиного злочинного результату, тобто діяли з прямим умислом.
Таким чином, в період 2019 - 2021 років, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, за попередньою змовою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 здійснили вербування та переміщення щодо ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_29 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою їх експлуатації (примусової праці), з використанням обману та уразливого стану цих осіб, щодо кількох осіб, повторно, особами від якої потерпілі були у матеріальній залежності, поєднані з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілих.
Зокрема, у листопаді 2020 року, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою спільно із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення, перебуваючи на центральному залізничному вокзалі м. Києва за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, підшукав та обрав предметом злочинного посягання громадянку ОСОБА_28 , знаючи про те, що остання ніде не працювала і не має постійного джерела отримання доходів для залежного існування, тобто була матеріально незабезпеченою, не мала власного місця проживання у вказаному населеному пункті, у зв`язку із втратою документів та відсутністю коштів змушена була безоплатно працювати на ОСОБА_12 , ОСОБА_52 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , тгоживаючи разом з ними тривалий час.
Після цього, реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_53 , з відома і згоди, шляхом обману, що полягав у переконані вигідності пропозиції праці на полях, що знаходиться на території Дніпропетровської області, обіцяючи хороші умови проживання та харчування, виплату щомісячної заробітної гнати та можливість скорого повернення до його місця постійної реєстрації, створюючи при цьому хибне уявлення про умови праці та використовуючи уразливий стан, зумовлений тяжким матеріальним становищем ОСОБА_28 , домігся її згоди на вказану роботу, чим здійснили вербування з використанням обману та уразливого стану громадянки ОСОБА_28 з метою її трудової експлуатації.
Схиливши ОСОБА_28 , до поїздки в село Чаплинка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_13 , за власні кошти, на легковому автомобілі сірого кольору, де знаходились ще близько 3 осіб, завербованих ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_13 , перемістили ОСОБА_28 до приватного одноповерхового будинку, який знаходиться у с. Чаплинка, Петриківського району, Дніпропетровської області, де переховували ОСОБА_28 , що виразилося у обмеженні фізичних контактів її з іншими особами, в тому числі представниками правоохоронних органів, контролі дій та спілкування під час виконання роботи та вільного часу, обмеженні свободи пересування, а також наданні приміщення для перебування (переховування), та використовуючи погрози застосування фізичного насильства, які протягом тривалого часу виражалися в усній формі, з метою трудової експлуатації, з листопада 2020 року до січня 2021, використовуючи факт відсутності у останньої документів та грошових коштів та не маючи можливості в будь-який час повернутися додому, систематично споюючи дешевими алкогольними напоями, що призвело до злому особистості потерпілого та пригнічення його волі до опору, примушував останньої за будь-яких погодних умов безоплатно здійснювати перебиранні та пакуванні овочів у сітки, на території агропромислового підприємства. Отримані від примусової праці ОСОБА_28 та інших осіб грошові кошти привласнювались ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та в подальшому розподілялися між ними.
Крім того, 30.08.2021 року, ОСОБА_13 , діючи за попередньою домовленістю та змовою спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення, підшукали та обрали предметом злочинного посягання громадянина ОСОБА_54 . Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на центральному залізничному вокзалі м. Харкова, знаючи про те, що останній ніде не працював і не має постійного джерела отримання доходів для належного існування, тобто був матеріально незабезпеченим, не мав власного місця проживання у вказаному населеному пункті, у зв`язку із відсутністю коштів змушений був безоплатно працювати на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , проживаючи разом з ними тривалий час.
Після цього, реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , з відома і згоди, шляхом обману, що полягав у переконані вигідності пропозиції праці на шлях, що знаходиться на території Дніпропетровської області, обіцяючи хороші умови проживання та харчування, виплату заробітної плати, створюючи при цьому хибне уявлення про умови праці та використовуючи уразливий стан, зумовлений носким матеріальним становищем ОСОБА_55 , домігся його згоди на вказану роботу, чим здійснили вербування з використанням обману та уразливого стану громадянина ОСОБА_55 з метою його трудової експлуатації, за попередньою змовою групою осіб.
Схиливши ОСОБА_55 , до поїздки в село Чаплинка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , за спільні кошти з іншими вербувальниками, на автомобілі марки «Форд Транзит», де знаходились ще близько 2 завербованих осіб, перемістив ОСОБА_55 за адресою: АДРЕСА_2 , де утримували з метою трудової експлуатації на території агропромислових підприємств. Отримані від примусової праці ОСОБА_55 та інших осіб грошові кошти привласнювались ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та в подальшому розподілялися між ними.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дивізія, Татарбунарського району, Одеської області, молдованин, громадянин України, освіта неповна середня, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вербуванні, переміщенні людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу, обману, матеріальної залежності потерпілого, його уразливого стану, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
08.09.2021 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
09.09.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
Вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що зазначені в клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині мають місце та підтверджується сукупністю достатніх для цього етапу розслідування доказів, а саме: протоколами обшуків за місцем проживання фігурантів, у ході яких виявлено та в подальшому вилучено чорнові записи, паспорти, пластикові пляшки об`ємом 5л із горілкою; протоколами допиту потерпілих, які у своїх показах вказали, що перебуваючи на території залізничних вокзалів, користуючись їх уразливим моральним станом та відсутністю засобів існування, їм запропонували роботу на агро- підприємствах Дніпропетровської області. Надалі, користуюсь довірою та відсутність матеріальної можливості повернутись до свого місця перебування, заставляють працювати понаднормово, не розраховуючись з ними за виконану роботу. Також останні повідомили, що підозрювані їх залякували та погрожували, у разі підіймання питання з приводу заробітної плати та, можливості залишити роботу; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, у ході яких встановлений зв`язок фігурантів між собою та їх участь у злочинній діяльності, пов`язаній із використанням людей у трудовій експлуатації; протоколами за результатами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, у ході якого зафіксовано факти вербування осіб для трудової експлуатації; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Разом з тим, у відповідності до статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про практику Суду як джерело права. У частині 5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому рішення Європейського суду з прав людини містять положення відносно того, що посилання на тяжкість обвинувачень як головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини - є недостатнім.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, характер злочину, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючи дані підозрюваного, його майновий стан, відсутність міцності його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків та необхідним застосування до останнього запобіжного заходу як такого.
В той же час, згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Оскільки, прокурором у клопотанні не були доведені обставини, зазначені у п.3, ч.1, ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.
Перевіривши доводи клопотання на предмет наявності ризиків, вважаю, що одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1, ст.177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому, враховуючи дані про особу підозрюваного в його сукупності, з урахуванням вище вказаних обставин, суд вважає необхідним вийти за межі розміру, встановленої Кодексом застави, і встановити її в сумі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1 362 000 грн., оскільки саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.177, 182, 183, 193-194, 196-198, 309, 369, 372, 395 КПК України, статтями 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000761 від 11.03.2021 року задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14-20 год. 8.09.2021 року по 7.11.2021 року.
Визначити ОСОБА_6 розмір застави в сумі 1 362 000 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок та надати документ, що підтверджує внесення застави до Дарницького районного суду міста Києва.
У разі внесення розміру застави в сумі 1 362 000 грн. заставодавцем (підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та зобов`язати:
1) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
4) утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими.
Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 7.11.2021 року включно.
Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_6 про взяття його під варту.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державного департаменту України з питань виконання покарань має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_6 , а також повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьку окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваний в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя