УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018, у кримінальному провадженні №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018, у кримінальному провадженні №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018 накладено арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, групи приміщень №254, загальною площею 92,4 кв.м. на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Однак, на думку заявника, арешт накладений необґрунтовано, з огляду на те, що ОСОБА_5 є законним вигодонабувачем зазначеного майна, має процесуальний статус потерпілої у кримінальному провадженні, а таке обтяження, як арешт майна, є надмірним.

У судовому засіданні представник заявника підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши про те, що на сьогодні досудове розслідування триває та такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не відпав.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018 у справі №761/4881/18 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, а саме: нежитлового приміщення, групи приміщень №254, загальною площею 92,4 кв.м. на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені заявниками доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення про накладення арешту.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2018, наразі триває.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018 у справі №761/4881/18, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018 у справі №761/4881/18.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.05.2018, у кримінальному провадженні №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1