Справа № 931/646/21
Провадження № 1-кп/931/72/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000653 від 18.10.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 16 жовтня 2021 року близько 18.00 год, знаходячись на території житлового будинку АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, що виник раптово на грунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_5 , керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, усвідомлюючи значення, суспільно-небезпечний характер власних дій та передбачаючи їх наслідки, діючи з прямим умислом, наніс один удар ногою в ділянку обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв йому, згідно висновку судово-медичної експертизи №130 від 28.10.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді - гематоми й закритого зламу кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та зламу кісток верхньої щелепи та стінок гайморових пазух зі зміщенням з переходом на основу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та не оспорюючи обставин, місця і часу та наслідків його дій, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно 16 жовтня 2021 близько 18.00 год, знаходячись на території житлового будинку АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, наніс один удар ногою в ділянку обличчя ОСОБА_5 . В потерпілого потекла кров, він попросив води, тоді потерпілий вмився і вони розійшлись по домівках. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що попросив вибачення у потерпілого, відшкодував шкоду, завдану нанесенням йому тілесних ушкоджень, просив суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні показав, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотив вчинення обвинуваченим злочину та фактичні обставини обвинувачення, а його показання відповідають змісту обвинувального акта. Крім цього потерпілий вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає, з останнім вони щиро примирилися, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному спричинені тяжкого тілесного ушкодження, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України є правильною.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд виходить з положень ч.2 ст.50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який є несудимим, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, з потерпілим примирився, відшкодував завдану шкоду, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді відносно ОСОБА_3 від 23.12.2021 року, наданої Володимир - Волинським районним сектором ФДУ "Центр пробації" у Волинській області, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе.

За таких обставин, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які його обтяжують, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, думки потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання, на пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання відповідно до санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з встановленням іспитового строку на строк 3 (три) роки для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, з покладенням обов`язків, у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - домашній арешт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Локачинський районний суд Волинської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1