Справа № 451/370/21
Провадження № 1-кп/451/159/21
ВИРОК
іменем України

24 вересня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/370/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000241 від 05.12.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Барилова, Радехівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, військовозобов`язаного, є учасником бойових дій в період з 20.05.2017 по 24.07.2017 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

де сторонами та учасниками провадження виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 ,

захисту - захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілий ОСОБА_7

за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 - 04.12.2020 року близько 20.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання, на подвір`ї господарства, що в АДРЕСА_2 , під час раптового конфлікту з племінниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на грунті неприязних відносин, схопивши кухонного ножа, умисно наніс даним ножем удар в область живота та правого плеча потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши йому при цьому проникаюче поранення черевної стінки, відкритий перелом X ребра зліва з пошкодженням міжреберних артерій, різано-колоту рану правого плеча, постгеморагічний синдром. Згідно висновку судово-медичної експертизи спричинені потерпілому вищезазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, - злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт спричинення умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинив йому обвинувачений ОСОБА_3 . При призначенні покарання просить суворо не карати та не позбавляти волі, обвинувачений лікування йому проплатив та він до нього немає жодних претензій, стан його здоров`я задовільний. Крім того, потерпілий вважає недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним та обвинуваченим не оспорюються. При цьому вказав що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України йому зрозумілий. Потерпілий перед ним вибачився та пропалив лікування.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений, потерпілий та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, так як він умисно спричинив потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який військовозобов`язаний, є учасником бойових дій в період з 20.05.2017 по 24.07.2017 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, має місце проживання, на даний час перебуває у стаціонарному відділенні християнського чоловічого реабілітаційного центру «Дім милосердя» для проходження курсу духовної реабілітації та соціальної адаптації, під наглядом лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває, його задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, враховується досудова доповідь пробації та характеристика.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його щире каяття, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та думки потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі та застосувати ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до норми частини девятої статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: ніж, що знаходиться в пакеті експертна служба № 5487362, зразок крові ОСОБА_10 , що знаходиться в пакеті експертна служба № 3681749, зразок крові ОСОБА_11 , що знаходиться в пакеті експертна служба № 3681750, зразок крові ОСОБА_3 , що знаходиться в пакеті експертна служба № 3681751, шість змивів РБК, що знаходиться в пакеті експертна служба № 3681752 та згідно постанови від 27.02.2021 року прилучено до кримінального провадження № 0000241 від 05.12.2020р. в якості речового доказу і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до ВП № 1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109- 21/572-Б від 26.02.2021 в розмірі 21 952,95грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_1