Єдиний унікальний номер судової справи 201/7759/20
Номер провадження 1-кп/201/409/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_17 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_19 про зміну запобіжного заходу, застосованого в рамках кримінального провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України колегією суддів поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 під вартою до спливу двомісячного терміну.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні висловив думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у період з 09 жовтня 2019 року по 18 лютого 2020 року у співучасті із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , організованою групою, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393 КК України, а саме готування до злочину втечі з-під варти, особи, яка перебуває в попередньому ув`язненні, а саме підозрюваного ОСОБА_6 , що утримувався у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому організованою групою, а на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 у вчиненні 18 лютого 2020 року біля будинку АДРЕСА_8 , організованою групою, спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 146 КК України, а саме нападу на громадянку ОСОБА_20 , з метою заволодіння її майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому організованою групою та незаконному позбавленні волі та викраденні людини потерпілої ОСОБА_20 , вчиненому з корисливих мотивів, організованою групою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у незакінченому замаху на вимагання вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_20 , обмеження свобод цієї особи, з погрозою вбивства, що завдало б майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, за вчинення яких законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

За наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора, продовжують існувати враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_20 , адже обізнаний про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у готуванні втечі з-під варти підозрюваного ОСОБА_6 , який утримувався у ДУ «Державна установа виконання покарання № 4», тобто у вчиненні злочину метою якого було перешкоджання кримінальному провадженню чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Разом із цим, прокурор посилався на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про зменшення ризиків, які продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_11 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити раніше застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність утримання обвинуваченого ОСОБА_11 саме в умовах ізолятору тимчасового тримання № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, прокурор посилався на те, що під час досудового розслідування постановою слідчого відносно ОСОБА_11 застосовані заходи безпеки у зв`язку із тим, що останній співпрацював з органом досудового розслідування, які до теперішнього часу не скасовані.

Також, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора, продовжують існувати враховані при застосування та подальшому продовженні ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_20 адже обізнаний про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої та може впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом навмисного затягування судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Поряд із цим, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_13 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, у тому числі, і за розбійний напад, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати особу ОСОБА_13 , як схильну до вчинення злочинів.

При цьому, прокурор посилався на те, що раніше зазначені ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_13 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити раніше застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

Також, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора, продовжують існувати враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_20 адже обізнаний про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом навмисного затягування судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Разом із цим, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_15 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів середньої тяжкості та тяжкого умисного злочину, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати особу ОСОБА_15 , як схильну до вчинення злочинів.

При цьому, прокурор посилався на те, що ризики, які раніше ним зазначались про обранні запобіжного заходу та подальшого його продовження, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_15 є недоцільним и не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити раніше застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

Також, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора, продовжують існувати враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_20 адже обізнаний про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої та може впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом навмисного затягування судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Окрім цього, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_17 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати особу ОСОБА_17 , як схильну до вчинення злочинів.

При цьому, прокурор посилався на те, що раніше зазначені ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_17 є недоцільним и не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити раніше застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків та відсутність доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри його підзахисного у вчиненні інкримінованих злочинів, при цьому, зауважив, що прокурором не надано жодних матеріалів досудового розслідування на підтвердження такої підозри. Окрім цього, вказав, що його підзахисний ОСОБА_13 хворий на гепатит і потребує лікування. З урахуванням цих обставин, просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому, надав написані його підзахисним ОСОБА_13 письмові скаргу, заперечення на клопотання прокурора про продовження тримання під вартою, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, клопотання про визнання доказів недопустимими в порядку ст. 89 КПК України, які підтримав у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_13 також заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків та відсутність доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри його у вчиненні інкримінованих злочинів.

При цьому, підтримав у повному обсязі подані ним через захисника скаргу, заперечення на клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, клопотання про визнання доказів недопустимими в порядку ст. 89 КПК України та уточнив, що подані ним скарга та клопотання є, по суті, його запереченням проти продовження строку тримання під вартою та клопотанням про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді застави або домашнього арешту.

Також стверджував, що, у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, її можуть внести його родичі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, при цьому зазначив, що ризики на які посилається прокурор з часом зменшились, у зв`язку з чим, просив змінити застосований до ОСОБА_15 запобіжний заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_15 підтримав позицію свого захисника та просив змінити застосований до нього під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечував проти продовження його підзахисному строку дії запобіжного заходу, посилаючись на те, що заявлені прокурором ризики на теперішній час втратили свою актуальність та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_18 заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_17 , посилаючись на відсутність ризиків у той мірі, що виправдовує необхідність продовження найсуворішого запобіжного заходу та просила змінити запобіжний захід на інший більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_17 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, вважав, що прокурором не надано жодних доказів на підтвердження наявності заявленим ним ризиків та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. При цьому, звернувся до суду із клопотанням про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 та їх захисників та вважав за доцільне змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники залишили вирішення питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року (справа №202/4222/20, провадження №1-кс/202/5201/2020, №1-кс/202/5203/2020, №1-кс/202/5198/2020, №1-кс/202/5200/2020) застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 серпня 2020 року, який в подальшому ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська був неодноразово продовжений.

Оцінюючи продовження існування наведених прокурором ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися на час вирішення питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років позбавлення волі, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, а у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_11 переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_20 , адже він обізнаний про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у готуванні втечі з-під варти підозрюваного ОСОБА_6 , який утримувався у ДУ «Державна установа виконання покарання № 4», тобто у вчиненні злочину метою якого було перешкоджання кримінальному провадженню чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу, ступень яких є досить високою.

Таким чином, колегія суддів погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

При цьому, продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_11 застосовані заходи безпеки у зв`язку з тим, що останній співпрацював з органом досудового розслідування, а тому вважає за доцільне визначити тримання останнього під вартою в умовах ізолятору тимчасового тримання № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися на час вирішення питання доцільності продовження тримання останніх під вартою, і продовжують існувати, оскільки обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років позбавлення волі, при цьому, судом враховуються дані про особи обвинувачених, які не мають міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу, а також раніше неодноразово судимі за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, судимість за вчинення яких у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати їх особи, як схильні до вчинення злочинів.

Також колегіє судів приймається до уваги рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic» № 31315/96 від 25.04.2000) та «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), а отже, наведені дані про особи обвинувачених в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_20 , адже вони обізнані про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої, а також можуть впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом навмисного затягування судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинувачених постійного місця роботи та джерела доходу та наявність непогашених судимостей за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, ступень яких є досить високою.

Таким чином, колегія суддів погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 інкримінованих правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкості покарання, що загрожує останнім, у разі визнання їх винуватими, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальнодоступних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд із цим, вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту або застави, колегія суддів виходить з того, що останнім не наведено переконливих та достатніх підстав для зміни запобіжного заходу, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_13 про відсутність у сторони обвинувачення доказів на підтвердження факту його причетності до вчинення інкримінованих злочинів та недоведеність заявлених прокурором ризиків з вищенаведених в цій ухвалі підстав.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів виходить з того, що останнім не наведено переконливих та достатніх підстав для зміни запобіжного заходу, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_17 про відсутність доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри його у вчиненні інкримінованих злочинів та недоведеність заявлених прокурором ризиків з вищенаведених в цій ухвалі підстав.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 02 вересня 2021 року вважає за доцільне продовжити тримання обвинувачених під вартою строком на 60 днів до 24 жовтня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України,

постановив:
Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 24 жовтня 2021 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою, є 24 жовтня 2021 року.
Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 24 жовтня 2021 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під вартою, є 24 жовтня 2021 року.
Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 24 жовтня 2021 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 під вартою, є 24 жовтня 2021 року.
Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 24 жовтня 2021 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою, є 24 жовтня 2021 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 12 годині 30 хвилин 27 серпня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3