КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1330/2022
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою вих. №4506/13 від 13 вересня 2021 року.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що виходячи з низки положень законодавства України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Між тим, зміст заяви ОСОБА_6 вих. №4506/13 від 13.09.2021, не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України, тому відсутні підстави для задоволення його скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року, скасувати цю ухвалу та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва розглянути його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві в порядку, визначеному ст.ст. 306-307 КПК України.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що 13 вересня 2021 року засобами поштового зв?язку подав на ім?я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві заяву за вих. №4506/13 про вчинені директором ТОВ «Ємаркет Україна» ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, в якій указав усі елементи та ознаки вчинених злочинів та самостійно кваліфікував їх за ч. 2 ст. 212, ст. 212-1 КК України. Однак, в порушення ч. 1 ст. 2 КК України, п. 1, п. 4 ст. 214 КПК України, Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, в порядку, визначеному п. 5 ст. 214 КПК України, станом на 30 серпня 2021 року його не повідомлено начальником СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві уповноваженим слідчим про внесення до ЄРДР відомостей заяви за вих. №4506/13 від 13 вересня 2022 року, яку згідно з номером трекінгу сайту ДП «Укрпошта» було отримано 15 вересня 2021 року, що свідчить про вчинену бездіяльність. 21 вересня 2021 року він подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, у задоволенні якої слідчий суддя відмовив.
За позицією ОСОБА_6 підставами для скасування ухвали є істотні порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки слідчий суддя: не викликала у судове засідання суб`єкта оскарження - начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, а викликала слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, про призначення якого у справі не було доказів і бездіяльність якого він не оскаржував; розглянула скаргу без участі начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві і не викликала заявника в судове засідання, розглянувши скаргу без його участі; при винесенні рішення нехтувала вимогами Наказу ГПУ №298 від 30 червня 2020 року, який вимагав внести необхідні відомості до ЄРДР; не витребувала і не дослідила матеріали його звернення, отже не в повній мірі з`ясувала усі обставини кримінального провадження; вдалася до протиправного розгляду заяви про вчинене кримінальне правопорушення та вирішувала ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування; не надала правової оцінки тому, що його заява про вчинені кримінальні правопорушення розглянута в порядку ст. 22 Закону України "Про звернення громадян", що суперечить вимогам ч. 4, ч. 5 ст. 214 КПК України та наказу ГПУ № 298 від 30 червня 2020 року, тощо.
Як вважає заявник, виходячи з положень ст.ст. 214, 303, 306 КПК України, у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчі судді зобов`язані перевірити виконання органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України при отриманні заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, не вдаючись на даному етапі в оцінку відповідності повідомлення про злочин всім критеріям підслідності, визначеним п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, обґрунтованості заяви чи повідомлення. Тим більше, що вирішення пов`язаних з цим питань правової кваліфікації та доведення наявності всіх елементів складу кримінального правопорушення не може покладатися на заявника.

Що стосується клопотання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді, то ОСОБА_6 обґрунтовує його тим, що слідчий суддя постановив ухвалу без його участі та виклику в судове засідання, а копію цього судового рішення він отримав 20 січня 2022 року, тобто з цього часу ознайомився з мотивами прийнятого рішення і зміг підготувати апеляційну скаргу.

Прокурор, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду не подав, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів справи слідує, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 21 грудня 2021 року ОСОБА_6 подав 25 січня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку оскарження. Твердження заявника про те, що слідчий суддя постановив ухвалу без повідомлення його про розгляд справи, не відповідають дійсності і спростовуються даними телефонограми, складеної секретарем судового засідання (а.с. 38). Разом із тим, участь у розгляді скарги ОСОБА_6 не брав і копію ухвали отримав поштовим зв`язком 20 січня 2022 року, що підтверджується роздруківкою про вручення поштового відправлення з сайту АТ «Укрпошта».

З урахуванням того, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_6 пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 13 вересня 2021 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку на ім`я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві направив заяву про вчинене кримінальне правопорушення, в якій, серед іншого, просив зареєструвати цю заяву про вчинене кримінальне правопорушення директором ТОВ «Ємаркет Україна» за правовою кваліфікацією: ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-2 КК України.
У заяві ОСОБА_6 повідомив, що оплатив ТОВ «Ємаркет Україна» кошти за розміщення приватного оголошення на веб-сайті «Олх», однак таке оголошення не було розміщено і товариство відмовилося повернути кошти. Вивчивши веб-сайт ТОВ «Ємаркет Україна», дійшов висновку, що на офіційному сайті не відображено важливої інформації товариства, пов`язаної з його діяльністю, в тому числі щодо фактичної адреси та його керівників, щодо наявності дозвільної документації, банківських реквізитів тощо. Самостійно встановивши місцезнаходження ТОВ «Ємаркет Україна», 13 січня 2015 року прибув до офісу, але директор втік, а менеджер відмовився повертати кошти, мотивуючи це власною політикою і принципами інвестора. Станом на 13 вересня 2021 року йому кошти не повернули, відмовили у наданні іншої послуги за ці ж кошти з доплатою, що свідчить про порушення товариством правил Податкового кодексу України та всіх діючих законів, в тому числі Закону України «Про захист прав споживачів». За його повідомленням з приводу незаконного заволодіння коштами обманним шляхом 14 січня 2015 року до офісу ТОВ «Ємаркет Україна» прибули працівники поліції, які встановили численні факти порушення товариством норм податкового законодавства, зокрема відсутності наказів (контрактів) з 50 працівниками, отже відповідно і фактів уникнення від сплати податків та реєстрації найманих працівників. За результатами такої оперативної роботи працівників поліції до ЄРДР були внесені відомості за ст. 190 КК України і проводиться досудове розслідування.

З огляду на викладене, заявник вважав, що ТОВ «Ємаркет Україна» вчинило кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України.

Не отримавши від слідчого органу інформації щодо виконання вимог ст. 214 КПК України за заявою, 21 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_6 направив слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва скаргу, в якій просив зобов`язати начальника СУ ФР ДФС у м. Києві внести до ЄРДР відомості за заявою вих. №4506/13 від 13 вересня 2021 року, про вчинені директором ТОВ «Ємаркет Україна» ОСОБА_7 кримінальні правопорушення; надати витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; повідомити суд про виконання ухвали. Крім того, ОСОБА_6 порушував питання про зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді всіх вказаних ним статей (частин статей) Особливої частини КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що зміст заяви ОСОБА_6 вих. №4506/13 від 13.09.2021, не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України, тому відсутні підстави для задоволення його скарги.

Колегія суддів з таким висновком погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.
Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У заяві ОСОБА_6 повідомляє певні відомості, які можуть бути предметом перевірки на досудовому провадженні щодо існування події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, але за таким фактом, як у заяві зазначає ОСОБА_6 , внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування. В той же час у цій заяві відсутні об`єктивні та достатні відомості, які могли би свідчити про вчинення посадовими особами ТОВ «Ємаркет Україна» кримінальних правопорушень, передбачених статтями 212, 212-1 КК України.

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 з приводу того, що ним в заяві було вказано всі елементи, ознаки та обставини вчинених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України, є необґрунтованими.

При цьому, всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання на ім?я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, у тому числі саме вказаною посадовою особою.

Доводи ОСОБА_6 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час підготовки до розгляду та безпосередньо розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, про розгляд скарги ОСОБА_6 слідчим суддею повідомлялися як суб`єкт оскарження - СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві, так і ОСОБА_6 , але своїм правом на явку до суду та участь у судовому розгляді вони не скористалися. Таким чином, при належному повідомленні учасників судового провадження про час, день та місце судового розгляду скарги, слідчий суддя розглянув її по суті без їх участі, що не суперечить вимогам КПК України.
При цьому у слідчого судді не було необхідності витребувати матеріали звернення ОСОБА_6 від начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, враховуючи те, що в його розпорядженні була копія заяви про вчинення кримінальних правопорушень.
Інші доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Оскільки висновки слідчого судді в ухвалі про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, тобто ухвала від 21 грудня 2021 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою вих. №4506/13 від 13 вересня 2021 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3