Справа № 274/3713/21
Провадження №1-кп/0274/593/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2021 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
17.05.2021 близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia А5 Combi» д.н.з. НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить останньому, рухався по вулиці Житниченка в м. Бердичеві в смузі для руху в напрямку вул. Житомирська в м. Бердичеві.
На перехресті вулиць Житомирська - Житниченка - провулка Макаренка, неподалік будинку №104/2, що по вул. Житомирська в м. Бердичеві, водій ОСОБА_7 , проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною і в порушенні вимог пунктів 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, знаходячись на перехресті та виконуючи маневр лівого повороту на вул. Житомирська в напрямку площі Сідлецької в м. Бердичеві, не надавши перевагу в русі мотоциклу марки «Мusstang МТ110-2», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по вулиці Житомирська в м. Бердичеві в напрямку смт. Гришківці, Бердичівського району і здійснював проїзд вищевказаного перехрестя, ОСОБА_7 допустив зіткнення передньою лівою частиною, керованого ним автомобіля, із передньою частиною вказаного мотоциклу.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки «Мusstang МТ110-2», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки, перелому тіла лівої ключиці, перелому 2-го ребра зліва, саден на правій нижній кінцівці та синця на лівій нижній кінцівці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортнії пригоди та її наслідками.
Суд визнає винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тілесне ушкодження.
Докази відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались, так як фактичні обставини справи не оспорюються.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, є нетяжким злочином проти безпеки руху, внаслідок якого одній особі було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має пенсійний вік, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, намагався відшкодувати шкоду, що потерпілий не заперечує.
Враховуючи наведене, обставини вчиненого діяння, позицію прокурора та потерпілого, який на суворості покарання не наполягав, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про недоцільність призначення покарання у виді арешту та неможливість призначення покарань у виді виправних робіт та обмеження волі, а тому призначає покарання у виді штрафу. Крім того, враховуючи безальтернативний характер санкції ч.1ст. 286 КК в частині додаткового покарання, суд призначає обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 1036 грн. витрат на лікування та 340 000 грн моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.
За змістом частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Приписами ч.ч. 1-2, 5 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є, крім іншого, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Від кожної сторони ч. 3 ст. 12 ЦПК України вимагається довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Консультаційним висновком спеціаліста, лікаря - хірурга від 27.05.2021, довідкою Центральної районної лікарні від 17.05.2021 та консультаційним висновком спеціаліста, лікаря - ортопеда/травматолога від 27.05.2021 підтверджено необхідність застосування потерпілим ОСОБА_5 пов`язки Дезо та прийом таблеток "Остеопро", "Ларфікс", "Дексалгін", щодо придбання якого надано товарні чеки на 658 грн 70 коп.
Потерпілий надавши фіскальні чеки про придбання ліків, не надав підтвердження, щодо інших медикаментів, чи потрібні були для лікування й були призначені йому.
Отже, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення з обвинуваченого матеріальних витрат потерпілого на лікування, крім вартості тих ліків, які підтверджені консультаційними висновками та довідкою лікарів.
Також, потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути витрати, понесені у зв`язку зі сплатою благодійного внеску на рахунок Обласної клінічної лкарні ім. О.Ф. Гербачевського в сумі 100 грн. Разом з тим, дослідивши зазначені квитанції, суд вважає, що сплата у сумі 100 грн. була здійснена ОСОБА_5 добровільно, що стверджується наданим самим потерпілим документом, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого, потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Рекомендовано оперативне лікування після згоди хворого.
Моральна шкода, за ч. 2 ст. 23 ЦК, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у приниженні честі та гідності фізичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, зокрема, вимушені зміни в звичному укладі життя. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Отже, при визначенні суми відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що в результаті винних дій обвинуваченого потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, що, відповідно, виключає до тепер можливість реалізації фізичних здібностей потерпілого в повній мірі, останній лікувався, переніс біль, страх під час ДТП.
За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 4805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн 36 коп.
Скасувати арешт, накладений за ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2021 року на автомобіль марки «Skoda Octavia A5 Combi», д.н.з. НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_5 , виданого Центром 1842, належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати заборону на право користування, розпорядження та відчуження даного автомобіля власнику автомобіля та іншим особам, які мають право на користування автомобілем марки «Skoda Octavia A5 Combi», д.н.з. НОМЕР_4 .
Речові докази: автомобіль марки «Skoda Octavia А5 Combi» д.н.з. НОМЕР_1 , повернути - ОСОБА_7 ; мотоцикл марки «Мusstang МТ110-2», д.н.з. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1