Справа № 352/2092/20
Провадження № 1-кп/352/115/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

29 грудня 2021 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539 від 27.12.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 03.11.2021 продовжено строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , який полягав у виконанні покладених на нього обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного кримінального правопорушення, має можливість впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Вважає, що існують ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки вважають, що прокурором необґрунтовані ризики зазначені у ньому. Вказали, що наміру переховуватися від суду чи впливати на потерпілих обвинувачений не має. Крім того вказали, що задоволення клопотання прокурора буде свідчити про те, що суд дійшов висновку про винуватість особи.

Потерпілий клопотання прокурора підтримав, а відтак просив його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд дійшов такого висновку.

Так, клопотання про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 даної статті, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 ч. 1 вказаної статті.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Суд, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються зазначеними в клопотанні обставинами.

Суд зазначає, що твердження захисника стосовно переконання суду щодо доведеності вини у випадку задоволення клопотання не заслуговує на увагу так як критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.

Перелік зазначених у клопотанні матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент, у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності його вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду - у судовому засіданні, а їх оцінка - в нарадчій кімнаті.

Крім того клопотання обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого в тому числі обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких. Прокурор вважає, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що не всі докази досліджені в судовому засіданні.

При продовженні запобіжного заходу суд оцінює в сукупності такі обставини: дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Тисмениця, не працює, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України, суспільну небезпечність вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може запобігти доведеним ризикам, є найлегшим запобіжним заходом, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновків, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 314-316, 371, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження виконання обов`язків згідно запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на строк 2 місяці, тобто до 28 лютого 2022 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього наступні обов`язки:

не відлучатися з м. Тисмениця Івано-Франківської області без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утриматися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 строком на два місяці.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала суду, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1