УХВАЛА
20 жовтня 2021 року
м. Київ
провадження № 13-200зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Єленіної Ж. М.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.
розглянула заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) вироку Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 05 червня 1998 року, ухвали Верховного Суду України від 05 листопада 1998 року та ухвали Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2000 року і
встановила:
Як убачається зі змісту заяви, вироком Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 05 червня 1998 року, залишеним без зміни 05 листопада 1998 року Верховним Судом України, ОСОБА_1 було засуджено за ст. 69, пунктами «а», «г», «е» ст. 93, ст. 142 Кримінального кодексу України 1960 року до покарання у виді смертної кари розстрілу, яке ухвалою Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2000 року було замінене на довічне позбавлення волі.
Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021, яким було визнано такими, що не відповідають Основному Закону України, окремі положення статей 81, 82 Кримінального кодексу України (далі КК), засуджений ОСОБА_2 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата) з питанням перегляду за виключними обставинами зазначених судових рішень. На думку автора звернення, висновки органу конституційної юрисдикції свідчать про незаконність довічного позбавлення волі, а тому є підстава для заміни призначеного заходу примусу на позбавлення волі в межах відбутого строку і звільнення його з ув?язнення.

Велика Палата, перевіривши подану заяву, дійшла висновку, що у відкритті провадження за нею належить відмовити з огляду на таке.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК установлення неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є виключною обставиною за умови застосування судом відповідних норм при вирішенні конкретної справи.

Конституційний Суд України рішенням свого Другого сенату від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021 визнав такими, що не відповідають Основному Закону України, положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК через неможливість їх застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Верховну Раду України було зобов`язано невідкладно привести вказані статті КК у відповідність до Конституції України, законодавчо унормувати порядок заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокового звільнення.

Отже, виконання приписів Конституційного Суду України, відображених у рішенні, на яке посилається засуджений, насамперед повинно бути здійснено шляхом унесення Верховною Радою України змін до норм права, котрі регулюють звільнення від відбування покарання та заміну його невідбутої частини більш м`яким, з метою поширення їх дії на такий вид заходу примусу, як довічне позбавлення волі.

Удосконалення нормативно-правових актів є прерогативою законодавчої влади і не належить до повноважень суду будь-якої інстанції. Єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України, повноваженнями якої охоплюється внесення змін до чинного законодавства України.

Крім того, питання про умовно-дострокове звільнення осіб від відбування призначеного покарання та заміна його невідбутої частини більш м`яким вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК, тобто місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

З огляду на викладене Велика Палата не має правових підстав для перегляду за виключними обставинами оспорюваних судових рішень.
Таким чином, у відкритті провадження за зверненням засудженого ОСОБА_3 слід відмовити, а заяву повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

постановила:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК вироку Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 05 червня 1998 року, ухвали Верховного Суду України від 05 листопада 1998 року та ухвали Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2000 року.

Заяву повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ж. М. Єленіна
Судді:

В. В. Британчук К. М. Пільков

Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко
І. В. Григор?єва В. В. Пророк
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
Л. Й. Катеринчук В. М. Сімоненко
Г. Р. Крет І. В. Ткач
Л. М. Лобойко С. П. Штелик