Провадження № 1-кс/752/7859/21
У Х В А Л А
іменем України

26.10.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.04.2018 р., -

в с т а н о в и в:

20 вересн 2021 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся у суд зі скаргою в порядку ст.ст. 303 - 307 КПК України. Просить скасувати письмове повідомлення про підозру від 19.02.2019 р. року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.04.2018 р. за ч. 4 ст. 190 КК України.
В обгрунтування скарги зазначає, що письмове повідомлення про підозру від 19.02.2019 р. відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам закону та є необгрунтованим, оскільки у ньому відсутні відомості про час та місце вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відсутня об"єктивна сторона злочину в частині підтвердження суми збитків, не розподілені ролі кожного з учасників. Крім того, на думку сторони захисту, слідчим та прокурором недотримано вимог законодавства щодо безпосереднього вручення про підозру особі - ОСОБА_5 . Зокрема, склавши документ - повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 19.02.2019 року слідчий ОСОБА_3 , будучи свідомо обізнаним про те, що ОСОБА_7 ще 21.05.2017 року, тобто до початку досудового розслідування і внесення відомостей до ЄРДР, виїхав на постійне місце проживання до міста Барселони Королівства Іспанії, не вжив будь-яких заходів, в тому числі передбачених главою 11 КПК України, для вручення такого повідомлення.
В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги та просив суд задовольнити скаргу.
Прокурор в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений судом.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.
Так, слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000066 від 05.04.2018 р.
19.02.2019 року слідчим Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру у вчиненні крмінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В той же день, 19.02.2019 року згідно вимог ч. 1 ст. 278, глави 6 та11 КПК України повідомлення про підозру направлено поштою.
Постановою від 19.02.2019 року слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, у зв"язку з чим зупинено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
10.07.2019 року, відповідно до постанови слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міждержавний розшук.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (стаття 276 КПК), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (стаття 277 КПК) та його врученні особі (стаття 278 КПК).
Так, згідно з ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1). Отже, ст. 277 КПК України регламентує, що в обох випадках ідеться про одну й ту саму особу прокурора. Більше того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною в Кодексі й навіть розбитою на пункти, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.
Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.
Аналізуючи вище викладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.
Разом з цим, стороною захисту наголошується у скарзі на тому, що письмове повідомлення про підозру від 19 лютого 2019 року винесене та вручене підозрюваному ОСОБА_5 незаконно.
З наданих стороною захисту документів встановлено, що ОСОБА_5 21 травня 2017 року, тобто до початку досудового розслідування і внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виїхав на постійне місце проживання до міста Барселони Королівства Іспанії.
Проте, органом досудового розслідування не було вжито будь-яких заходів, в тому числі передбачених главою 11 КПК України, для вручення такого повідомлення.
В матеріалах також містяться докумени, а саме непідписана будь-ким повістка ОСОБА_5 про необхідність явки 15.02.2019 року для отримання повідомлення про підозру, така ж саме повістка, але підписана слідчим, з вимогою явки на 18.02.2019 р.. Вказані повістки направлялися через відділення ПАТ "Укрпошта" рекомендованими листами, але відомостей про оримання чи неотримання відправлень слідчим суду не надано.
Суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що з урахуванням того, що ОСОБА_5 останній раз перетинав державний кордон України на виїзд ще у травні 2017 року та така інформація є в матеріалах кримінального провадження і була відома слідчому, то ОСОБА_5 не міг бути обізнаним про розслідування стосовно нього кримінального провадження і про те, що його підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, передбачений ст. 135 КПК України.
Згідно ч. 7 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Проте виклики до слідчого та повідомлення надсилалися всупереч вимогам ч. 7 ст. 135 КПК України, тобто суд вважає, що під час надсилання повідомлення про підозру не дотримано вимоги ч. 1 ст. 278 КПК України та погоджується з доводами захисника в частині того, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного відповідно до вимог процесуального закону.
За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що скаргу слід задовольнити, а повідомлення про підозру скасувати.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.04.2018 р. - задовольнити частково.
Скасувати письмове повідомлення про підозру від 19.02.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.04.2018 р. за ч. 4 ст. 190 КК України.
Зобов"язати компетентну особу Голосіївської окружної прокуратури м. Києва та/або Офісу Генерального прокурора України вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0000066 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п"яти днів.

Слідчий суддя: