КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року,

за участі:

представника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , накладено арешт на транспортний засіб «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений 17.08.2021 року, який належить підозрюваному ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, невмотивованою.

Вважає, що строк досудового розслідування сплив 01 березня 2021 року, оскільки кримінальне провадження № 0002039 внесене до ЄРДР 13 березня 2020 року, а перші записи зроблено тільки 07 травня 2021 року, у витязі відсутні відомості за якими фактами вносилось дане кримінальне провадження.

Окрім того, слідчим суддею не взято до уваги відсутність обгрунтованої підозри та недоведеність причетності автомобіля до кримінального правопорушення.

Відтак вважає, що необхідність в обмежені права власника на користування та розпорядження автомобілем відсутня.

09 листопада 2021 року в судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 надала доповнення до апеляційної скарги в яких зазначає, що докази на підтвердження вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину відсутні, а тому підозра є необгрунтованною.

Окрім того, речі які на день обшуку знаходились в автомобілі, вилучені працівниками правоохоронних органів, відтак арештований автомобіль не може бути вилучений та арештований для збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_5 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002039, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області діє організована злочинна група осіб, яка попередньо об`єдналась з метою особистого збагачення від незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, та збуту психотропних речовин - «Амфетамін» та «альфа - PVP», а також особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» в особливо великих розмірах. Встановлено, що попередньо данагрупа використовувала телеграм-канал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та' «@NAR_cartel1123», назву даного телеграм-каналу періодично змінюють, оскільки він блокується працівниками поліції підрозділу кібер-поліції.
Окрім того, організатори каналу збуту з метою конспірації та оптимізації своїх витрат, користуються послугами осіб, що безпосередньо здійснюють фасування та відправку посилок, користуючись сервісом поштових відправок « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Дані особи орендують квартири в місті Києві для здійснення зберігання та фасування наркотичних засобів, та з метою конспірації використовують особисті кабінети сервісу поштових відправлень «Нова Пошта», зареєстрованих на неіснуючих осіб.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_6 .
17 серпня 2021 року проведений обшук вказаного автомобіля, під час якого виявлено та вилучено полімерний прозорий згорток, всередині якого знаходилось шість пігулок рожевого кольору з відтиском літери »S», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль.

Постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 18 серпня 2021 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002039.

19 серпня 2021 року старший слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений 17.08.2021 року, який належить підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002039 про накладення арешту на майно яке належить ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, збереження майна, як речових доказів, на вилучений автомобіль, який відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України необхідно накласти решт.
Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 18 серпня 2021 року визнано речовим доказом (а.с. 17-18), відтак є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , навіть з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, та накладено арешт на транспортний засіб «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений 17.08.2021 року, який належить підозрюваному ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 752/17334/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9

Справа № 11сс/824/5835/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК