Справа № 738/991/21
№ провадження 1-в/738/126/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами,

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
учасників судового розгляду:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника установи

виконання покарань - ОСОБА_7
захисника ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року, залишений без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2020 року, за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування ОСОБА_2 покарання обчислюється з 05 травня 2017 року. З 06 серпня 2020 року відбуває покарання у ДУ «Менська ВК (№91)», де згідно з поданою ним письмовою заявою з 11 вересня 2020 року залучений до суспільно корисної праці, виконує обов`язки робітника їдальні установи, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, за що має заохочення, діючих стягнень не має, оскільки раніше накладені стягнення, 21 лютого 2019 року та 18 серпня 2020 року, погашені у встановленому законом порядку, на профілактичних обліках не перебуває, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, на даний час відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання, захисник вважає, що вказані обставини свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого ОСОБА_2 , вказують виключно на беззаперечний характер його поведінки, яка свідчить про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, а саме на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні, посилаючись на те, що комісією установи виконання покарань 16 вересня 2020 року ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні вказаної пільги, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Представник Спостережної комісії Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання обчислюється з моменту затримання 05 травня 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. На підставі ч.1, 5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк покарання засудженому ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 05 травня 2017 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року набрав законної сили 18 травня 2021 року.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

Станом на 20 вересня 2021 року невiдбутий строк покарання засудженого ОСОБА_2 становить 1 рік 1 місяць 2 дні позбавлення волі.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05 травня 2017 року.

За час перебування у Київському СІЗО допустив порушення вимог встановленого режиму утримання, за що отримав одне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

З 06 серпня 2020 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)».

За час відбування покарання в установі допустив порушення режиму утримання, за що отримав одне стягнення, яке на даний час зняте в порядку заохочення, розпорядок дня установи виконує, на профілактичних обліках не перебуває. Згідно з поданою засудженим письмовою заявою з 11 вересня 2020 року на громадських засадах виконує обов`язки робітника їдальні установи, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання вказаних робіт ставиться посередньо, порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує, з представниками адміністрації ввічливий та чемний, на зроблені йому зауваження реагує належним чином, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи, передбачені планом, виконує. У зв`язку з нетривалим перебуванням в установі потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку працівників установи.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №17 від 16 вересня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення, однак, приймаючи вказане рішення, установа виконання належним чином не мотивувала його.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради №19 (протокол №10 від 23 липня 2021 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами.

В судовому засіданні встановлено, що за виконання покладених обов`язків робітника їдальні установи та дотримання правил поведінки 15 вересня 2021 року засуджений ОСОБА_2 отримав заохочення у вигляді подяки начальника установи, що підтверджується постановою про заохочення.

З матеріалів справи вбачається, що Концерн «Титант» гарантує працевлаштування ОСОБА_2 після звільнення з місць позбавлення волі на посаду начальника відділу автоматизованих систем з посадовим окладом не нижче мінімального, в розмірі 6100 гривень.

Відповідно до штатного розпису Концерн «Титан» посадовий оклад начальника відділу автоматизованих систем становить 6100 гривень.

Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №264054, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідкою ДП у Солом`янському району ГУДПС у м. Києві підтверджується державна реєстрація Концерну «Титан», перебування його на обліку як платника податків, відсутність заборгованості з податків і зборів перед державним бюджетом.

Під час проведення Печерським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області перевірки щодо можливості працевлаштування ОСОБА_2 у концерні «Титан», після його звільнення з Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» така інформація підтвердилась.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання. Про те, що засуджений став на шлях виправлення може свідчити його зразкова поведінка, яка полягає у дотриманні правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, а також сумлінне ставлення до праці, яке передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Статтею 57 КК України визначено межі строків покарання у виді виправних робіт від шести місяців до двох років та вказано категорії осіб, до яких не можуть бути застосовані виправні роботи.

В судовому засіданні представник ДУ «Менська виправна колонія (№91)» заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що рішенням комісії установи виконання покарань від 16 вересня 2020 року ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення.

Так, рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №17 від 16 вересня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК України.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, на час вирішення комісією питання застосування до засудженого ОСОБА_2 ст.82 КК України, останній мав діюче стягнення, не мав жодного заохочення.

З 11 вересня 2020 року, на підставі поданої письмової заяви, засуджений ОСОБА_2 на громадських засадах виконує обов`язки робітника їдальні установи, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, отримав заохочення.

Ставлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.

Доводи адміністрації установи виконання покарань, які викладені в характеристиці засудженого ОСОБА_2 , затвердженій начальником ДУ «Менська ВК (№91)» ОСОБА_8 26 лютого 2021 року, про те, що засуджений посередньо ставиться до виконання робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку адміністрації установи нічим не підтверджені.

Постановою спостережної комісії Менської міської ради №19 (протокол №10 від 23 липня 2021 року) погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами.

Проаналізувавши весь період відбування покарання засудженого ОСОБА_2 у виді позбавлення волі, протягом якого останній мав як стягнення, так і заохочення, проте отримання спочатку стягнень, а потім заохочення, свідчить про тенденцію до виправлення засудженого, останній залучається до суспільно корисної праці на громадських засадах робітником їдальні установи, до своїх обов`язків ставиться добросовісно, порушень вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, не допускає, його поведінка та ставлення до праці протягом 2020-2021 років свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а також враховуючи, що засуджений ОСОБА_2 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, відсутність обмежень щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами, передбачених ст.57 КК України, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 57,82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання 1 (один) рік 1 (один) місяць 02 (два) дні позбавлення волi на цей же строк виправними роботами з відрахуванням щомісяця в доход держави 20% його заробітку.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового кримінального правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 24 вересня 2021 року

Суддя ОСОБА_1