Справа № 643/195/22
Провадження № 1-кс/643/154/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
заявника потерпілого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 30.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003425 від 14.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 30.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003425 від 14.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що ним 16.12.2021 до канцелярії Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області було подано клопотання про обов`язкову участь його як потерпілого у всіх слідчих та процесуальних діях. Вказане клопотання слідчим розглянуто в порядку ст.220 КПК України розглянуто не було, у зв`язку з чим, він звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді. 24.12.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкові постановив ухвалу, якою скаргу ОСОБА_4 задовольнив, зобов`язав слідчого розглянути клопотання потерпілого та повідомити заявника про результати його розгляду. 10.01.2022 ним отримано постанову слідчого ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 30.12.2021 поштовим відправленням. Заявник вважає, що слідчий незаконно відмовив йому у задоволенні клопотання про повідомлення його як потерпілого про проведення усіх слідчих та процесуальних дій, вказана постанова порушує його права потерпілого та вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим звернувся до суду. Просив скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.12.2021 про відмову у задоволенні клопотання; зобов`язати слідчого повідомляти його як потерпілого про дату, час та місце проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0003425 від 14.12.2021.
У судовому засіданні заявник вимоги своєї скарги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий на судове засідання не з`явився, до його початку від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження №0003425 від 14.12.2021 - для огляду їх судом.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, ознайомившись зі скаргою та доданими до неї документами, матеріалами кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.ст.1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, визначено главою 26 КПК України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п.18 ч.1 ст.3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України.

За змістом ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначено частиною 1 статті 303 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0003425 від 14.12.2021 та постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 30.12.2021 слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Підставою для відмови у задоволенні клопотання потерпілого стало те, що відповідно до п.4 ч.2 ст.56 КПК України потерпілий має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі, проте в даному контексті не вбачається та не вказується, що потерпілий має право брати участь у всіх слідчих діях в рамках кримінального провадження. Відповідно до вищевказаного потерпілий має саме право брати участь у слідчих діях, а не обов`язок приймати участь, а також відповідно до КПК це не зобов`язує слідчого, прокурора проводити слідчі дії тільки за його участю. На даний час не має жодної потреби присутності потерпілого у слідчих (розшукових) діях. На даній стадії досудового розслідування обов`язковості бути присутнім потерпілого ОСОБА_3 та брати участь у слідчих (розшукових) діях у проведенні даного кримінального провадження може негативно вплинути на розслідування, так як потерпілий тільки суб`єктивно керується своїми догадками, тому за необхідності потерпілий буде завчасно повідомлений про участь у слідчих діях в подальшому.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть клопотання особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та обґрунтовані відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, в даному випадку потерпілого.
Постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання потерпілого від 30.12.2021 не необґрунтована та суперечлива, при посиланні на вимоги ст.56 КПК України права потерпілого, слідчим вказано, що участь потерпілого у слідчих, розшукових та процесуальних діях є його правом, а не обов`язком, а також відповідно до КПК це не зобов`язує слідчого, прокурора проводити слідчі дії тільки за його участю.
Вказаний висновок слідчого не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, оскільки ст.56 КПК України чітко визначено перелік прав потерпілого під час досудового розслідування, серед яких брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі тощо.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання потерпілого підлягає скасуванню.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Вимогою, викладеною у скарзі, про зобов`язання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_3 як потерпілого про дату, час та місце проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0003425 від 14.12.2021, сторона скаржника фактично вимагає у слідчого судді зобов`язати слідчого, який, відповідно до зазначених вище положень ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, прийняти рішення про задоволення клопотання поданого стороною захисту у кримінальному провадженні в частині якого слідчим було відмовлено, що не передбачено повноваженнями слідчого судді нормами КПК України за результатами розгляду відповідних скарг та відноситься до виключної компетенції самого слідчого.
За зазначеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги в цій частині.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчим суддею може бути постановлена ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин скарги та кримінального провадження, керуючись законом, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 56, 220, 303-304, 306, 307, 309, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 30.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003425 від 14.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 30.12.2021 у кримінальному провадженні №0003425 від 14.12.2021.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1