Ухвала
Іменем України
30 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 648/547/18
провадження № 51-6126ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 29 липня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29 липня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку місцевого суду та повернуто апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.
Згідно частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду

в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на зміст наведених положень процесуального закону, вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 29 липня 2021 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки він не переглядався в апеляційному порядку, що залишилось поза увагою скаржника.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана

на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 в частині оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 29 липня 2021 року щодо нього слід відмовити.
Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, то відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному, засуджений ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі

не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції

при перегляді його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-413 цього Кодексу є підставами для його скасування чи зміни.
Крім того, вимоги засудженого про скасування ухвали апеляційного суду і поновлення строку на апеляційне оскарження вироку є суперечливими, та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження

за його касаційною скаргою в частині оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 29 липня 2021 року щодо нього.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3