Справа № 182/3296/18
Провадження № 1-кс/0182/1210/2021
У Х В А Л А
Іменем України

13.09.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополь клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорноморське Чорноморського району АР Крим, громадянина України, який навчався в 11 класі КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа № 19», останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001379 від 27.04.2015 року
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.1 ст. 121 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 26.04.2015 приблизно о 19:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання в домоволодінні АДРЕСА_1 , побачивши неправомірні дії ОСОБА_5 , які виразились в нанесенні ударів коліном в область тулуба ОСОБА_6 став вимагати ОСОБА_5 припинити дані дії. Почувши відмову у ОСОБА_4 , виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . З ціллю заподіяння тілесних ушкоджень, не маючи наміру на заподіяння смерті, ОСОБА_4 взяв з сусідньої кімнати кухонний ніж, та реалізуючи свій злочинний умисел, вийшов до іншої кімнати будинку, де знаходився ОСОБА_7 та спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Підійшовши до ОСОБА_5 . ОСОБА_4 став вимагати останнього припинити свої дії та перестати наносити удари ОСОБА_6 , після чого умисно наніс не менше семи ударів в область спини потерпілого, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 278 від 30.05.2015 року тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва ззаду з ушкодженням лівої легені, лівобічного гемопневматораксу, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа ззаду, правобічного пневмотораксу,що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та непроникаючого колото-різаного поранення в області лівої лопатки, непроникаючого колото-різаного поранення в області правої лопатки, непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа по середньо-пахвинній лінії, двох непроникаючих колото-різних поранень правої поперекової області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

На даний час ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні злочину за ч.1 ст.121 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується отриманими під час досудового розслідування доказами, а саме: 1) карткою первинного обліку інформації, яка надійшла до чергової частини штабу Нікопольського МВ від 26.04.2015; 2) довідкою з Нікопольської 1-шої лікарні, в якій зазначено з яким тілесними ушкодженнями перебував потерпілий ОСОБА_5 у лікарні; 3) протоколом огляду місця події від 26.04.2015 разом з фото таблицею до нього, в ході якого вилучили футболку чоловічу, куртку чоловічу, кухонній ніж, зріз з ковра; 4) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 27.04.2015; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 27.04.2015; 5) копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 6) висновком судово-медичного експерта № 278 від 30.05.2021.

Підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину та у разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, на думку сторони обвинувачення, встановлено обґрунтований ризик переховування від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість обвинуваченням та суворість можливого покарання. Також, про наявність цього ризику вказує, що ОСОБА_4 28.04.2015, тобто через два дні, після вчинення злочину та внесення відомостей до ЄРДР, а також після спілкування з представниками правоохоронних органів на телефонні виклики не з`являвся, за відомою адресою свого проживання був відсутній, в навчальному закладі КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа № 19» не з`являвся з 26.04.2015 по теперішній час.

Крім того, відповідно до відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації та інформування оперативного підрозділу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.04.2015 покинув територію України та виїхав до Автономної Республіки Крим, звідки до цього часу не повертався.

На момент повідомлення про підозру встановлено, що ОСОБА_4 не має утриманців, не працював, так як був ученим 11 класу КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа № 19, міцними соціальними зв`язками обтяжений не був, так як нетривалий час проживав в м. Нікополі, що потягло наслідками його ігнорування орган досудового розслідування, так як йому достеменно було відомо про факт кримінального провадження від працівників поліції.

Враховуючи наведенні вище обставини, застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як і на даний час ОСОБА_4 продовжує ухилятись від органу досудового розслідування.

Згідно відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.04.2015 покинув територію України та виїхав до Автономної Республіки Крим, звідки до цього часу не повертався.

Застосування особливого порядку вручення повідомлення про підозру варто розглядати факт тимчасової відсутності особи за місцем проживання не сам по собі, а в сукупності з фактом не встановлення місцезнаходження особи. Наявність цих двох фактів свідчить про наявність «випадку неможливості вручення повідомлення», про яке йдеться в ст. 278 КПК України.

У даному випадку, слідчим під час складання повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_4 дотримано всі вимоги, які зазначені в ст. 277 КПК України, щодо змісту письмового повідомлення про підозру. Окрім того, слідчим вжито заходів для вручення такої підозри у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Однак, вручити повідомлення про підозру ОСОБА_4 не надалося за можливим, так як останній 28.04.2015 покинув територію України та виїхав до Автономної Республіки Крим, який окупований та знаходиться під контролем Російської Федерації. Окрім того, в рамках кримінального провадження допитано класного керівника ОСОБА_4 ОСОБА_8 , яка повідомила, що 27.04.2015 вона зателефонувала матері ОСОБА_4 ОСОБА_9 з метою встановлення причин відсутності її сина в школі. На що мати повідомила, що в них в родині проблеми, на підставі яких ОСОБА_10 продовжувати навчання у школі не буде. Причиною того є сімейна сварка, яка призвела до тяжких наслідків. Після телефонної розмови ОСОБА_4 з тих пір в школі не з`являвся.

Окрім того, допитано сусідку ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка повідомила, що 27.04.2015 бачила як жінка, яка проживала по АДРЕСА_1 , з дитиною та багажем сідала до автомобілю ВАЗ 2106 білого кольору. Більше жінку та дітей не бачила.

Слідчий з метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 намагався відправити повідомлення через поштове відправлення. Але, вказане повідомлення не було відправлене, через те, що поштові відправлення на окуповану території АР Крим Україною не здійснюються.

02.07.2015 підозрюваного по вказаному кримінальному провадженню оголошено в державний розшук, так як місцезнаходження підозрюваного встановити не надалось за можливе та досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено, згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчилися.

Відповідно до отриманої інформації, підозрюваний ОСОБА_4 в 2015 році виїхав за межі України до окупованої території АР Крим Російської Федерації, де мешкає до сьогоднішнього дня.

Постановою слідчого від 16.11.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки жоден з них не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи вищезазначені доводи про оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук, прокурор і звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також підтверджують факт перебування останнього у міжнародному розшуку.
ОСОБА_4 був оголошений у міжнародний розшук, що є підставою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу без його присутності.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази проходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років.
З огляду на те що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Крім наведеного, ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Із матеріалів клопотання вбачається, що 30 червня 2015 року слідчим СВ Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. У зв`язку із відсутністю відомостей про місцезнаходження ОСОБА_4 та неможливістю вручення йому повідомлення про підозру особисто, воно було вручено його захиснику адвокату ОСОБА_13 , у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України.
Постановою слідчого СВ Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 02 липня 2015 року зупинено досудове розслідування кримінального провадження № 0001379 від 27 квітня 2015 року та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.
Постановою слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 від 16.11.2020 року було відновлено досудове розслідування кримінального провадження № 0001379 від 27 квітня 2015 року та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.
Серед іншого, з огляду на отримані в ході досудового розслідування відомості щодо орієнтовного місця перебування ОСОБА_4 , слідчий з метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 намагався відпривити повідомлення через поштове відправлення. Але, вказане повідомлення не було відправлене, через те, що поштові відправлення на окупованій території АР Крим Україною не здійснюється. Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
-ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Злочин передбачений ч. 1 ст. 121 є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, наявність цього ризику підтверджується і фактом його тривалого (з 2015 року) перебування за межами України.
При оцінці існування ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування слідчий суддя, серед іншого також враховує доводи органу досудового розслідування щодо дій, які вчиняються ОСОБА_4 з метою припинення його розшуку каналами Інтерполу, шляхом звернення із повідомленнями про його місце перебування та дій, що направлені на припинення розшуку органом досудового розслідування.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 р. «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження.

З урахуванням тяжкості злочину вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризику переховування від органів досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що цього достатньо для можливості обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Інші запобіжні заходи, на думку слідчого судді, не забезпечать його належну процесуальну поведінку і не зменшать встановленого ризику.
Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.11.2020 року було оголошено ОСОБА_4 у міжнародний розшук.
Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Тобто, положення ч. 6 ст. 193 КПК України не зобов`язують при вирішення питання про обрання запобіжного заходу доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.
Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).
Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.
Слідчий вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол так і поза нею.
Так за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.
Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.
Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.
Положення Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 не регулює питання оголошення осіб у міжнародний розшук.
Крім того, частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Аналіз положень наведеної статті дає підстави для висновку, що у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком встановленим ч.1 ст.197 КПК України.
Отже, з урахуванням тяжкості злочину вчиненого якого інкримінується ОСОБА_4 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризику переховування від органів досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя також враховує, що відповідно п.п. 4 розділу VІ Наказу Міністерства Юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5 «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження» підставою для здійснення екстрадиції розшукуваного в Україну для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід є саме ухвала компетентного суду про тримання особи під вартою.
Викладене дає підстави для задоволення клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під варто щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 281, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Чорноморське Чорноморського району АР Крим, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_15 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1