ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/558/21

Провадження № 11-кп/4820/198/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення з - під варти, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2021 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:
-23.12.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст.186 ч.2, 304 ч.1, 309 ч.1 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 3 роки;
- 08.05.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі та 24.11.2015 року звільненого по закінченню строку відбуття покарання;
-22.07.2020 року Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки;
-30.09.2020 року Летичівським районним судом Хмельницької області до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку терміном 3 роки
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання призначеного за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 30.09.2020 року за яким ОСОБА_5 засуджено по ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, остаточно покарання ОСОБА_5 призначено у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 постановлено рахувати з 10 квітня 2021 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 , в дохід держави судові витрати за проведення експертиз, а саме: товарознавчої експертизи № СЕ/19/123-21/2538-ТВ - 1144.15 грн.; товарознавчої експертизи № 1221/1222/21-26 - 2059.32 грн.; товарознавчої експертизи № 1330/2-26 10.29.66 грн.; дактилоскопічної експертизи № СЕ19/123-21/3477-Д 1029.72 грн.; дактилоскопічної експертизи № СЕ19/123-21/3476-Д 1029.72 грн., а разом 6292,57 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Арешт накладений на чоловічу сумку марки «Polo», пристрій для зарядки «Worcraft», фен для сушіння волосся «Philips», мобільний телефон «Meizu» моделі «М5 Note» згідно ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області 12 квітня 2021 року скасовано.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 , прокурор подали апеляційні скарги.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення його з-під варти з метою виконання свого громадського обов`язку по захисту суверенітету та територіальної цілісності України.

Своє клопотання обвинувачений обґрунтовує тим, що він, як військовозобов`язаний у воєнний період має право на скасування обраного йому запобіжного заходу.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши клопотання, колегія суддів уважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, серед іншого, має право своєю ухвалою скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Таким чином, предметом розгляду апеляційного суду на даний час є питання обґрунтованості та вагомості продовження у даному кримінальному провадженні обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 є обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2,3 ст.185 КК України, одне з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, має посередню характеристику за місцем проживання, неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не працює.

Так, на стадії розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів не уповноважена давати оцінку дослідженим доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності та вагомості ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, колегія суддів враховує, що ризики, які були установлені судом першої інстанції при ухваленні вироку по суті наразі продовжують існувати, та є обґрунтованими.

З метою запобіганню уже встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 в ході судового розгляду даного кримінального провадження, є виправданою необхідність дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Бажання обвинуваченого захищати територіальну цілісність України у воєнний період не може бути безумовною підставою для скасування обраного йому запобіжного заходу, адже повинно враховуватися з іншими обставинами даного провадження, зокрема такими як тяжкість інкримінованого йому злочину, фактичними обставинами кримінального провадження, які визнанні судом першої інстанції доведеними, суворістю можливого покарання.

Врахуванню також підлягає особа обвинуваченого, його характеристика, відношенням до інкримінованих подій, наявність бойового досвіду, фаху необхідного ЗСУ у даний період.

Отже, матеріали провадження, як і саме клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу, не містять інформації, яка би давала можливість апеляційному суду застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 виняткового заходу у воєнний період, а саме скасування обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою для участі у захисті територіальної цілісності України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченому ОСОБА_5 про звільнення його з - під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді