Справа № 304/1320/21 Провадження № 1-кс/304/66/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його представника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 у розгляді кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000098 від 11 вересня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 08 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000098 від 11 вересня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у розгляді вказаного кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_8 .

Через канцелярію суду адвокат ОСОБА_7 подав заяву про відвід судді ОСОБА_8 , в якій посилається на те, що такою під час проведення підготовчого судового засідання у справі грубо порушено вимоги чинного законодавства, адже підсудня ОСОБА_6 під час досудового слідства була позбавлена працівниками поліції на правову допомогу та захист адвокатом. Наголошує на те, що підсудня і під час досудового слідства, і на час судового розгляду перебуває у декретній відпустці, оскільки є вагітною. ОСОБА_6 у судовому засіданні наголосила, що із матеріалами досудового слідства у присутності адвоката працівники поліції її не ознайомлювали, на вулиці якийсь працівник поліції примусив її взяти незшиті не пронумеровані документи, обвинувальний акт із реєстром їй ніхто не вручав і не надсилав, відсутні розписки адвоката та підсудньої про отримання обвинувального акту. Він у судовому засіданні під звукозапис зачитав клопотання, подане ним вчасно через канцелярію суду, про повернення обвинувального акту прокурору. Однак суддя ОСОБА_8 протиправно і незаконно зайняла позицію обвинувачення і зобов`язала прокурора в суді вручити ОСОБА_6 обвинувальний акт із реєстром матеріалів в парку. Вручення під тиском та по вказівці головуючої судді присутнім у судовому засіданні прокурором обвинувального акту та реєстру досудового розслідування є прямим порушенням вимог закону та Конвенції, а також є доказом упередженого ставлення головуючої судді до підсудньої вагітної жінки ОСОБА_6 . На його думку, у матеріалах справи відсутні протилежні докази, які б свідчили про неупередженість головуючої судді, а навпаки, є докази упередженості, оскільки прослухавши звукозапис судового засідання та дослідивши протокол судового засідання можна почути усну вказівку головуючої судді секретарю судового засідання зробити запис «В судовому засіданні прокурор вручив підсудній обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування № 000098», що є прямим порушенням вимог закону та Конвенції. Дану заяву про недовіру та відвід судді вони змушені подати до суду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України у зв`язку з тим, що суддя повністю ігнорує заяви та покази підсудньої вагітної жінки про те, що кримінального проступку вона не вчиняла і є свідки, у тому числі і її рідна мати, які не допитані під час досудового слідства. Наголошує, що потерпілий у судовому засіданні заявив, що він впав на веранді будинку. А це повністю спростовує матеріали справи, а також покази свідків сусідів, які ніяким чином не могли бачити із своїх будинків, що відбувалось на веранді у будинку сім`ї ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_9 . З огляду на вищевикладене заявляє судді ОСОБА_8 відвід у кримінальному провадженні №304/1320/21.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід судді заперечив та зазначив, що наведені доводи є необґрунтованими та безпідставними.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення заяви про відвід також заперечили, оскільки така є необґрунтованою та свідчить про намагання сторони захисту затягувати строки розгляду кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, однак останнім було подано клопотання про розгляд заяви про відвід без їх участі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, необхідні для розгляду заяви про самовідвід, суд приходить до такого висновку.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні визначені у ст. 75 КПК України, а саме слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...

У той же час відвід судді ОСОБА_8 вмотивований незгодою захисника обвинуваченої із прийнятими суддею процесуальними рішеннями в ході судового розгляду кримінального провадження №0000098 від 11 вересня 2021 року.

Однак така незгода не може розглядатися як сумнів у безсторонності та неупередженості слідчого судді, так як виходячи із положень, закріплених у ст. 75, 76 КПК України, ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 126, 129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися виключно в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. Суд у зазначеному рішенні нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Проте суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справі навіть за вищевказаних умов в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Посилання адвоката ОСОБА_7 на вищевказані рішення Європейського суду з прав людини у справах «Білуха проти України» та «Ветштайн проти Швейцарії» по своїй суті суперечить його ж позиції, висловленій у заяві про відвід судді.

Оскільки прийняття тих чи інших процесуальних рішень, з якими не згодна сторона процесу, не є доказом його упередженості, при цьому у заяві про відвід судді відсутні належні, обґрунтовані та достатні дані, які унеможливлюють подальшу участь у розгляді даного кримінального провадження вказаного судді і є підставою для його відводу, тому суд вважає, що у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід судді необхідно відмовити.

Отже, враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 77, 80, 81, 314, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 у розгляді кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000098 від 11 вересня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1