Провадження № 1-кп/947/1340/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 27.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не маючого судимостей,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 26.11.2021 року, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, заздалегідь вигадав план з акційною пропозицією, якої насправді не існувало, за умовами якої громадянин нібито може отримати приз побутову техніку у супермаркеті «Таврія Маршал».
Того ж дня, приблизно о 15 годині 40 хвилин, знаходячись між будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , побачив гр.. ОСОБА_4 , та маючи мету заволодіння її грошовими коштами шляхом обману, запропонував останній прийняти участь у цієї акції, якої насправді не існувало.
ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 умови акції з отримання призу побутової техніки, якої насправді не існувало, зазначивши, що для отримання призу необхідно підтвердити свою платоспроможність, у вигляді демонстрації грошових коштів, тим самим ввів останню в обману.
Таким чином створив видимість дійсності акції, ОСОБА_3 вмовив ОСОБА_4 , направитися до її квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для того щоб ОСОБА_4 підтвердила свою платоспроможність та продемонструвала грошові кошти.
В цей же день близько 16:00 години, реалізуючи вказаний злочинний умисел,направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 ,, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно впевнивши потерпілу ОСОБА_4 у достовірності акції, якої насправді не існувало, за умовами якої остання може отримати приз, ОСОБА_3 вмовив ОСОБА_4 передати йому грошові кошти в сумі 2000 євро, для перерахунку та упаковки в конверт.
Потерпіла ОСОБА_4 помиляючись, що до дійсних намірів ОСОБА_3 , передала йому грошові кошти в сумі 2000 євро, які ОСОБА_3 перерахував, упакував у заздалегідь приготовлений паперовий конверт та непомітно для ОСОБА_4 підмінив конверт, в якому знаходились грошові кошти, на аналогічний, в якому ніяких матеріальних цінностей не було та віддав підмінений конверт ОСОБА_4 , запевнивши, що в ньому знаходяться її грошові кошти, тим самим заволодівши вказаними грошовими коштами у сумі 2000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 26.11.2021 року становить 60675 (шістдесят тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 20 копійок.
Після чого, ОСОБА_3 разом із вказаними грошовими коштами у сумі 2000 (дві тисячі) євро, покинув місце скоєння кримінального проступку в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, тим самим завдавши майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 2000 (дві тисячі) євро, що згідно курсу НБУ станом на 26.11.2021 року становить 60675 (шістдесят тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 20 копійок.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, згідно якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 цього Кодексу, є нетяжким злочином, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України віднесений до кримінальних проступків.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінального правопорушення, каяття у скоєному та усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не має судимостей, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілої і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у вигляді громадських робіт.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1