Провадження № 1-кс/752/8060/21
У Х В А Л А

26.10.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000190 від 07.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 извернулась до суду з клопотанням в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000190 від 07.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 30.07.2021 р.

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 07.04.2021 р. за № 000190 за ознаками кримінального правопрушення, передбаченого ч.3 ст.212 КПК України.

30.07.2021 р. слідчим суддею Голосіївсього районного суду м.Києва накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :22:052:0003, площею 0.25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок площею 35,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , частину квартири, площею 60,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 на праві власності.
Заявник посилається на необгрунтованість накладеного арешту, оскільки в ухвалі не зазначено чітку підставу для накаладення арешту, а клопотання містило дві взаємовиключні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: з метою відшкодування спричинених державі збитків у вигляді несплачених податків та для забезпечення конфіскації майна.

Конфіскація є додатковим видом покарання і на час накладення арешту не було підстав вважати, що при постановленні вироку воно може бути призначено.

Крім того, заявник посилається на порушння правил підсудності при розгляді клопотання, оскільки досудове розслідування відповдно до інформації з ЄРДР проводиться слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у м.Києві, що територіально знаходиться в Шевченківському районі м.Києва.

З огляду на зазначені обставини, заявник просить скасувати арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 30.07.2021 р., в зв`язку з його необгрунтованістю.

Адвокатом ОСОБА_3 подана заява про розгляд клопотання у її відсутність, а також додаткові пояснення з приводу поданого клопотання.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились. Про місце і час проведення розгляду клопотання повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м.Києві перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №000190 від 07.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Ст. слідчий в ОВС першого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_5 28.07.2021 р. звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Клопотання було обгрунтовано тим, що ГУ ФДС у м.Києві проведено позапланову документальну виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» за період діяльності з 01.07.2016 р. по 31.12.2017 р., яка оформлена актом перевірки № 143/1-26-15-14-03-01/03149949 від 12.04.2018 р.

В ході перевірки встановлено, що службові особи даного підприємства вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.212 КК України умисне ухилення від сплати податків в особиво великих розмірах на суму 10704827,83 гривень. Зазначений акт перевірки був оскаржений до Окружного адміністративного суду м.Києва, який своїм рішенням скасував податкове повідомлення-рішення, винесена на підставі акту перевірки № 143/1-26-15-14-03-01/03149949 від 12.04.2018 р. Однак, таке рішення було скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду м.Києва від 04.08.2020 р.

ОСОБА_4 29.06.2021 р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальн6ого правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , слідчий посилався на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення в подальшому конфіскації майна та відшкодування завданих державі збитків.

30.07.2021 р. слідчим суддею Голосіївсього районного суду м.Києва накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :22:052:0003, площею 0.25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок площею 35,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , частину квартири, площею 60,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 на праві власності.
Підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді є забезпечення в подальшому конфіскації майна.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За змістом вказаної норми закону, а також положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Звертаючись до суду з клопотанням слідчий посилався на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яким завдано збитки у виді несплачених податкових зобов`язань на загальну суму в розмірі 10704827,83 гривні.
Зазначені висновки органу досудового розслідування, які були покладені в обгрунтування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, грунтуються на акті позапланової документальної виїзної превірки ПАТ «Київський суднобудінвий судноремонтний завод» № 143/1-26-15-14-03-01/03149949 від 12.04.2018 р.

Однак, як встановлено слідчим суддею, ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» оскаржив до адміністративного суду податкові повідомлення-рішення від 14.05.2018 р., які винесенні на підставі акту позапланової документальної виїзної превірки ПАТ «Київський суднобудінвий судноремонтний завод» № 143/1-26-15-14-03-01/03149949 від 12.04.2018 р. до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.08.2020 р. позов був задоволений.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 р. постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.08.2020 р. було скасовано, у задоволенні позову відмовлено та встановлено правильність розрахунку розміру несплачених податків.

Постановою Верховогго Суду від 13.10.2021 р. постанову Шостого апеляційн6ого адміністратвного суду від 10.02.2021 р. скасовано, а справі направлено на новий судовий розгляд.

Верховним Судом було встановлено, що при розгляді справи Шостим апеляційним адміністративним судом справи за позовом ПАТ «Київський суднобудінвийсудноремонтний завод» не наведено розрахунку, застосованого судом при визначенні дійсного податкового обов`язку платника в межах спірних правовідносин.
Відповідно до ст.56 Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчинені кримінального правопрушення щдо ухилення від сплати податків не може грунтуватись виключно на цьому рішенні до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.
На момент розгляду клопотання про скасування арешту майна розгляд адміністративної справи щодо оскарження рішення податкового органу про ухилення від сплати податків, на якому грунтується повідомлення про підозру, не розглянута і сума остаточних зобов`язань не визначена.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для накладення арешту в силу положень ст.170 КПК України, необхідно враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
В даному випадку, за відсутності остаточного рішення за результатами оскарження рішення податкового органу за результатами проведеної перевірки, на якому грунтується підозра, повідомлена ОСОБА_7 , відсутності даних про розмір збитків у вигляді несплачених податків, накладення арешту на майно ОСОБА_7 не можна вважати обгрунтованим та визначити співмірність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження меті його застосування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість клопотання адвоката ОСОБА_3 та наявність підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000190 від 07.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 30.07.2021 р., з земельної ділянки з кадастровим номером :22:052:0003, площею 0.25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житлового будинку площею 35,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , частини квартири, площею 60,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 на праві власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя