печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1282/21-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005277 від 30.11.2019

відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка є ученицею Українського медичного ліцею НМУ імені О.О. Богомольця, незаміжня, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітня ОСОБА_3 , яка не досягнула віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, 29.11.2019 приблизно о 12.30 год. зайшла в магазин Бершка, що належить ТОВ Бершка Україна та розташований в ТРЦ Гулівер за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1А, де побачила светр спортивного типу, артикул 6963/326/106/03, вартістю 665 грн. 83 коп., після чого в неї виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає взяла вказаний светр, який належать ТОВ Бершка Україна, після чого пішла в напрямку виходу з магазину повз каси, проте свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки безпосередньо після виходу з магазину була зупинена працівником охорони зі схованим нею майном, належним ТОВ Бершка Україна.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та застосування до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд батька.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнала повністю, у вчиненому щиро покаялася, підтвердила обставини вчиненого нею суспільно- небезпечного діяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_6 , просила задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, передавши її під нагляд батька ОСОБА_5 , про що не заперечували інші учасники процесу.

В судовому засідання законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , пояснив суду, що зможе в подальшому контролювати поведінку доньки.

Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень. Суд визнає, що неповнолітня ОСОБА_3 давала правдиві покази суду.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню. Приймаючи зазначене рішення суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

З ID картки ОСОБА_3 встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, 29.11.2019 останній виповнилося 14 років, тобто відповідно до ст. 22 КК України, вона не досягнула віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно-небезпечне діяння.

Оцінивши зібрані у даному кримінальному провадженні докази, суд вважає, що кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України мав місце і він вчинений ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу та сім*ю неповнолітньої, її характеристику, умови життя, виховання і поведінку, її ставлення до вчиненого і застосовує на підставі ст.ст. 97, 105 КК України примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд батька - ОСОБА_5 , який, на думку суду, в повному обсязі здатний забезпечити позитивний виховний вплив на неї та постійний контроль за її поведінкою

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька - ОСОБА_5 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 до 01.12.2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1