КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3483/2021 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0000287 від 10.03.2021 відносно обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 02.06.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі строком, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2021 року, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи вимоги ст. 72 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2020, та остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховано з часу її фактичного затримання.

Вирішено питання процесуальних витрат і речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що вона 10.03.2021 близько 12 год. поблизу будинку № 86 по бул. Олександрійському в місті Біла Церква Київської області, поблизу бетонних плит, які знаходяться поруч з парканом дитячого садочку, знайшла два згортки фольги, у яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину «амфетамін», та поклала в кишеню своєї куртки, і тим самим повторно, незаконно придбала її і стала незаконно зберігати вказану речовину для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, близько 12 год. 20 хв. поблизу будинку № 86 по бул. Олександрійському в місті Біла Церква Київської області, ОСОБА_6 була зупинена працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей та в подальшому, під час проведення особистого обшуку у останньої, у верхній лівій кишені куртки, в яку вона була одягнена, виявлено та вилучено два згортки фольги, у яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну в речовинах, яку ОСОБА_6 незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту, становить 0,176 г.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування судом 1-ї інстанції закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2021 року скасувати та призначити новий розгляду в суді 1-ї інстанції.

Вважає, що суд 1-ї інстанції вийшов за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетаміну», без мети збуту, оскільки прийшов до висновку про зберігання ОСОБА_6 саме наркотичного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів їх не переглядає відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
Щодо доводу апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в частині правової кваліфікації дій обвинуваченої, то колегія суддів апеляційного суду вважає його необґрунтованим.

Так, ч.2 ст. 309 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Суд 1-ї інстанції встановив і визнав доведеним, що ОСОБА_6 повторно (протягом року після засудження за цією статтею) придбала і стала незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту, психотропну речовину «амфетамін», кваліфікувавши її дії за ч.2 ст. 309 КК України, що відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, а також правовій кваліфікації, викладеним в обвинувальному акті.

Допущену судом 1-ї інстанції в мотивувальній частині описку (а.с. 64), тобто зазначення «наркотичних засобів» як «психотропної речовини» колегія суддів вважає технічною помилкою, яка не впливає на зміст прийнятого судом рішення, а саме, на доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні та кваліфікацію її дій.

Покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України призначено судом 1-ї інстанції з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також з урахуванням невідбутого ОСОБА_6 покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2020, і є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, колегією суддів при перевірці кримінального провадження не встановлено неправильного застосування судом 1-ї інстанції закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 без задоволення, а вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2021 року без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України без зміни.

Вирок може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4