Справа № 349/3/22
Провадження № 1-кп/349/64/22
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №1000081 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, який не працює, раніше судимого, останній раз вироком Рогатинського районного суду від 26 липня 2021 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено 31 серпня 2021 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, за таких встановленим судом обставин.

20 листопада 2021 року біля 21 год. 30 хв. в житловому будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з якою він спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, на побутовому рівні виникла суперечка. Під час суперечки ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 . Від поштовху ОСОБА_5 втратила рівновагу, впала на диван та вдарилася головою до дерев`яної побічниці, внаслідок чого отримала синець в ділянці голови. Після чого ОСОБА_5 підвелася з дивану і пішла за ОСОБА_3 , який вийшов у коридор, щоб продовжити суперечку. ОСОБА_3 така поведінка ОСОБА_5 обурила, а тому він взяв до рук дерев`яну планку, яка була біля дверей та наніс потерпілій удар в область лівого плеча. ОСОБА_5 прикривала місце удару лівою рукою, а тому удар було заподіяно в кисть руки. Внаслідок таких дій обвинуваченого потерпіла отримала тілесне ушкодження у виді синця лівої кисті руки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У результаті таких неправомірних дій потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно легке тілесне ушкодження, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що протягом двох років проживає спільно з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. 20 листопада 2021 року між ними виникла суперечка, оскільки він ремонтував бензопилу в приміщенні житлового будинку, що не сподобалося ОСОБА_5 , яка розпочала з цього приводу з ним сварку. Він відштовхнув потерпілу від себе. Від поштовху ОСОБА_5 втратила рівновагу і впала на диван. Він виріший вийти з кімнати. Однак ОСОБА_5 підвелася з дивана, вийшла за ним в коридор, продовжувала сварку. Це його обурило і він наніс ОСОБА_5 один удар дерев`яною планкою, яка була в коридорі, в область лівого плеча. Під час нанесення удару ОСОБА_5 підставила руку і удар палиці прийшовся на кисть руки. У вчиненому щиро розкаюється та засуджує свою поведінку, повністю усвідомив скоєне. З потерпілою помирився, продовжують спільно проживати, будь-яких конфліктів між ними вже не виникає.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з наступного.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, визнання вини. Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є проступком, беручи до уваги, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, немає постійного місця роботи, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2012 року народження, ОСОБА_6 , 2016 року народження, ОСОБА_7 , 2017 року народження, не числиться на обліку в нарколога та психіатра, відсутність претензій у потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого, яка у судових дебатах просила суворо його не карати, оскільки саме нею було спровоковано неправомірну поведінку ОСОБА_3 , позицію прокурора, який у судових дебатах просив призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України .

Таке покарання буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Потерпіла ОСОБА_5 не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речовий доказ - дерев`яну планку розмірами 90Х5Х2, яку передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, що за адресою м.Рогатин, вул.Галицька. 45 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілій за її заявою.

Суддя ОСОБА_1