Номер провадження: 11-кп/813/2039/21
Номер справи місцевого суду: 521/4697/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000756, внесеному до ЄРДР 02.10.2015 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000756, внесеному до ЄРДР 02.10.2015 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору.

Рішення суду мотивоване тим, що в обвинувальному акті стосовно обвинуваченого, всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме:

- відсутні обставини, які б вказували на факт злочинної змови між ОСОБА_7 та директором ТОВ «Держбуд» () Особою-1%;

- відсутня інформація про точний час і місце виготовлення директором ТОВ «Держбуд» () Особою-1 акту приймання будівельних робіт;

- не наведено місце відбування зустрічей ОСОБА_7 та директора ТОВ «Держбуд» () Особою-1;

- відсутні відомостей, яким чином обвинувачені діяли у змові - особисто або через третіх осіб;

- не зазначено жодних мотивів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Таким чином, на думку суду, обвинувальний акт не містить відомостей щодо подій кримінального правопорушення, що робить неможливим встановлення суті обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із оскарженою ухвалою, прокурор звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив, що:

-у формулюванні обвинувачення, так само як і у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначено про: факт злочинної змови між ОСОБА_7 та директором «Держбуд»; мотиви вчиненого злочину; час і місце виготовлення директором ТОВ «Держбуд» акту приймання будівельних робіт та його підписання ОСОБА_7 ;

- не зазначення у обвинувальному акті місць зустрічей ОСОБА_7 та директора ТОВ «Держбуд» не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_7

- суд, у порушення вимог, вимог ст. ст. 314, 315 КПК України надав оцінку кваліфікації дій ОСОБА_7 та свідчить про те, що суд вийшов за межі своїх повноважень.

На підставі викладеного прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, та повернути обвинувальний акт до Приморського районного суду м. Одеси для нового розгляду.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила скасувати оскаржену ухвалу та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для продовження підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційний суд залишити ухвалу без змін.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він вимогам ст. 291 КПК України відповідає.

Так, відповідно до положень ч.2 ст. 291КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

На підставі аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні 0000756, внесеному до ЄРДР 02.10.2015 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с.1-6), вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 7).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 6-7) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 8-22).

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Натомість, апеляційним розглядом встановлено, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, що на даній стадії кримінального процесу є неприпустимим.

Встановлення дійсних фактичних обставин кримінального провадження та їх відповідність або невідповідність викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам, а також відповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення, здійснюється в процесі проведення судового розгляду кримінального провадження, відповідно до Глави 28 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження судом та надання належної оцінки доказам, зібраним під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Окрім того, положення ч. 2 зазначеної вище ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

При цьому, посилання суду на не зазначення в обвинувальному акті точного часу і місця виготовлення директором ТОВ «Держбуд» () Особою-1 акту приймання будівельних робіт не відповідають дійсності, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення зазначено, що директор ТОВ «Держбуд» () Особою-1, знаходячись на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою оргтехніки(комп`ютера і принтера) виготовив завідомо підроблений акт приймання виконаних будівельних робі за 2014 рік.

Що стосується висновків суду про те, що в обвинувальному акті відсутні обставини, які б вказували на факт злочинної змови між ОСОБА_7 та директором ТОВ «Держбуд» () Особою-1, не конкретизовано місце відбування зустрічей вказаних осіб та не зазначено жодних мотивів злочину, колегія суддів, погоджуючись із твердженнями апелянта, зауважує, що в даному випадку суд під час проведення підготовчого судового засідання вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень та вдався до дослідження питань (надання оцінки обвинуваченню та вирішення питання щодо кваліфікації), які є предметом іншої стадії судового провадження судового розгляду.

За встановлених обставин, апеляційний суд констатує, що в обвинувальному акті, всупереч висновкам суду першої інстанції, чітко та конкретно викладені фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та з його змісту зрозуміло, в чому саме обвинувачується особа.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до суду першої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000756, внесеному до ЄРДР 02.10.2015 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000756, внесеного до ЄРДР 02.10.2015 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3