Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/699/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2021 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолуганськ, Артемівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 16.02.2010 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, ст. 75 КК України до 02 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 02 роки;
- 18.11.2010 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.04.2015 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 08 місяців 03 дні за постановою Бердянського міського суду Запорізької області від 25.03.2015;
- 11.02.2016 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 02 років 01 місяця позбавлення волі;
- 23.02.2018 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст.309, ст. 75 КК України до 01 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 01 рік;
- 21.05.2018 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 05 років позбавлення волі;
- по теперішній справі - 25.06.2019 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 05 років позбавлення волі. Вироком Кропивницького апеляційного суду від 17.10.2019 вважати засудженим за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті міської ради міста Кропивницького про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голова спостережної комісії при Виконавчому комітеті міської ради м.Кропивницького звернулися до Ленінського районного суду м. Кіровограда із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
Вказане подання мотивоване тим, що за період відбування покарання засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті міської ради міста Кропивницького про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,
Судове рішення мотивовано тим, що матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 за № 394-71-19 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений упродовж усього часу відбування покарання приймав активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконував громадські доручення у процесі відбування покарання, прагнув своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання чотири рази порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виразилося у зберіганні заборонених речей, за що засуджений отримував догани, суворі догани, попередження. Крім того, засуджений з 31.10.2018 перебуває на профілактичному обліку як схильний до члено ушкодження. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу районного суду та ухвали нову ухвалу, якою задовольнити клопотання звільнивши його умовно достроково.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що клопотання надано адміністрацією Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» та наглядова комісія підтримала це клопотання.
Також, судом першої інстанції не враховано те, що він має позитивну характеристику, не взято до уваги те, що він раніше залучався до праці відповідно до ст. 118 КВК України.
Разом з тим, судом не взято до уваги те, що він хворів туберкульозом та в нього на даний час значно погіршився стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 05 років позбавлення волі. Вироком Кропивницького апеляційного суду від 17.10.2019 вважати засудженим за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 затвердженою начальником ДУ ««Кропивницька виправна колонія (№6)», вбачається, що за час відбування покарання допустив 4 (чотири) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку, має 2 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Стосовно скоєного злочину розкаюється; міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Дбайливо ставиться до майна установи л предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні СПС № 4, а саме: склив вікна, ремонтував меблі, фарбував підлогу, залучається до робіт без оплати праці; відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 32 години, за що двічі заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці; відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок; бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу « Професія»; характеризується наразі позитивно (а.п. 3).

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 2010 року за умисні злочини. Крім того, раніше звільнявся умовно достроково від відбування покарання, проте вчинив новий умисний, корисливий злочин в період іспитового строку. А тому, на думку колегії суддів у разі звільнення його умовно-достроково від відбування покарання - є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
Більш того, до ОСОБА_8 раніше застосовувалось умовне дострокове звільнення, однак останній належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_8 не повністю довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання допустив чотири порушення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_8 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останнього не свідчать, що він усвідомив та належним чином довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляції ОСОБА_8 стосовно того, що до нього можливо застосувати вимоги ст. 81 КК України, колегією суддів не можуть бути задоволено оскільки має вдвічі більше стягнень, ніж заохочень, що в свою чергу свідчить про те, що поведінка ОСОБА_8 за час відбування покарання не є сумлінною.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2021 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті міської ради міста Кропивницького про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4