УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2022 Справа №607/187/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гримайлівка, Бродівського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2022 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000302 від 25 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 від 25 листопада 2021 року, за підозрою ОСОБА_4 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 листопада 2021 року о 20.00 год., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063», р.н. НОМЕР_1 із двома пасажирами в салоні, рухався автомобільною дорогою Т-20-13 «Почаїв Зборів» через Тернопільський район Тернопільської області, зі сторони м. Зборів у напрямку м. Почаїв Кременецького району. Керований транспортний засіб водій ОСОБА_4 вів смугою свого напрямку із швидкістю 80 км/год, яка перевищувала дозволену у межах видимості дороги, чим порушив ви моги п. 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі ПДР України).

У цей час, попереду нього у попутному напрямку по тій самій смузі рухався невстановлений досудовим розслідуванням легковий автомобіль, а смугою зустрічного руху, у темпі спокійної ходьби пішохід ОСОБА_7 .

Під час руху водій ОСОБА_4 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР України.

Унаслідок цього та в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині значення терміну «маневрування (маневр)») та 10.1 ПДР України, водій ОСОБА_4 , на ділянці вказаної автодороги в частині КМ 56+800, що у Тернопільському районі поблизу с. Млинівці Зборівської ТГ, маючи перед початком виконання маневру обгону об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_7 , який рухався зустрічною смугою, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) ПДР України та виїхав на зустрічну смугу, на якій здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку, передньою правою частиною керованого автомобіля «ВАЗ-21063».

Під час дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричинено відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток основи та склепіння черепа та ушкодженнями мозкових оболонок і речовини головного мозку, від чого 24 листопада 2021 року о 21.00 год. настала його смерть у КНП «Зборівська районна лікарня».

Порушення водієм автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_4 вимог п. 10.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

31 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження, шляхом схиляння їх до дачі у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, а також впливати на експертів, які виконували судові експертизи, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Ініціатор клопотання також просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, що вказує на такі соціальні зв`язки, які дозволяють йому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме: запобігти можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання спробам здійснення ним дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, слідий просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22.00 год. по 07.00 год., оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання у зв`язку із недоведеністю наведених слідчим ризиків та просять застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 від 25 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

31.12.2021 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, якими є: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 листопада 2021 року, лікарське свідоцтво про смерть № 1067, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол слідчого експерименту з свідком ОСОБА_10 , висновок експерта від 21.12.2021 № СЕ-19/120-21/12342 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, висновом експерта від 23.12.2021 № СЕ-19/120-21/12339 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, висновом експерта № СЕ-19/120-21/12880-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, речовий доказ - автомобіль «ВАЗ-21063», р.н. НОМЕР_1 , із слідами ДТП, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні на стадії судового розгляду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні.

При цьому, слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , а це зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Окрім цього, слідчим суддею враховується, той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування відмовився від надання показів та його причетність до вчинення інкримінованого правопорушення доводиться зокрема і висновками експертів за результатами проведення судових медичної, транспортно-трасологічної та автотехнічних експертиз, а також показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допитані слідчим під час досудового розслідування, а тому враховуючи вимоги ч.4 ст.95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаних свідків, шляхом схиляння їх до дачі у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, а також впливати на експертів, які виконували судові експертизи, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, а також незаконного впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Поряд з цим слідчий суддя враховує, що відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає, і слідчому судді не надано, а тому вважає, що ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на який серед іншого послався слідчий не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Окрім цього, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

При прийнятті зазначеного рішення слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, знаходячись у працездатному віці суспільно корисною працею не займається.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання в тому, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гримайлівка, Бродівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 05 березня 2022 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Доручити виконання ухвали Відділення поліції № 2 (м. Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, для чого негайно направити її копію для здійснення відповідного контролю за підозрюваним.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1