Справа № 459/1759/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/306/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 серпня 2017 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Строк відбування основного покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 в порядку виконання вироку.

Вирішено питання з процесуальними витратами та цивільний позов.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 08 жовтня 2016 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи належним ОСОБА_11 технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21140-110-20», р.н.з. НОМЕР_1 , який є засобом підвищеної небезпеки, що перебував у користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідуючи по проїжджій частині автомобільної дороги Т-1410, сполученням «Червоноград - Броди», а саме по вул. Гоголя у м. Червонограді, Львівської області, у напрямку від м. Червонограда, Львівської області до м. Радехова, Львівської області, по правій смузі руху, перебуваючи поблизу автомобільного моста через річку Західний Буг, проявив неуважність, неналежно оцінив дорожню обстановку та дорожні умови, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням вказаного автомобіля.

В результаті таких протиправних дій водія ОСОБА_6 , на краю правої смуги руху проїзної частини дороги вул. Гоголя, м. Червонограда (відносно напрямку руху транспорту до м. Радехова, Львівської області), відбулось зіткнення між передньою частиною автомобіля «ВАЗ-21140-110-20», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням останнього, та нерухомою перешкодою, а саме металевою огорожею вищезазначеного моста, внаслідок чого огорожа була зруйнована, а автомобіль «ВАЗ-21140-110-20» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , продовжуючи рух, виїхав за межі проїжджої частини дороги (моста), після чого відбулось падіння даного автомобіля з моста на ґрунтову поверхню лівого берега річки Західний Буг.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ-21140-110-20» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримали тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної черепно-торако-абдомінально-спінально-скелетної травми, яка проявилась: струсом головного мозку, відкритою черепно-мозковою травмою, відкритою раною голови з пошкодженням апоневрозу, переломом остистого паростка 3-го грудного хребця, переломом дужки 6-го шийного хребця справа, компресійно-осколковим переломом 3-4-го хребців у грудному відділі із стенозом каналу хребта, забоєм спинного мозку важкого ступеня, нижнім парапарезом з порушенням функції тазових органів, травматичним шоком 3-го ступеня, закритою травмою грудної клітки, переломом 3-го ребра зліва, переломом правої ключиці, закритим переломом тіла правої лопатки, забоєм обох легень, закритою травмою черевної порожнини, розривом печінки, внутрішньочеревною кровотечею, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, закритого подвійного перелому лівої ключиці зі зміщенням, закритої тупої травми грудної клітини зліва, забою та саден обличчя, рани на лівій вушній раковині, які згідно судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-вертибральної травми, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, забою м`яких тканин голови, закритої хребтово-спинно-мозкової травми, яка проявилася компресійними переломами тіл третього, четвертого, п`ятого грудних хребців, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Водій автомобіля «ВАЗ-21140-110-20» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , як учасник дорожнього руху, грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п.1.2 - «В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів»; п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху»; п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.1.10 - «Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: ...дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом»; п.2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., стежити за... технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п.12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.12.2 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; Розділ 33. Дорожні знаки: п.1 - Попереджувальні знаки: п.1.2 - «Небезпечний поворот ліворуч... Знаки 1.1 і 1.2 попереджають про заокруглення дороги радіусом менше 500 м поза населеними пунктами і менше 150 м - у населених пунктах або про заокруглення з обмеженою оглядовістю»; п.3.29 - «Обмеження максимальної швидкості. Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові»; Розділ 34.Дорожня розмітка: п.1 - Горизонтальна розмітка: Горизонтальна розмітка має таке значення: п.1.1 - «(вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей... Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється».

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху України водія ОСОБА_6 перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля «ВАЗ-21140-110-20» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а пасажири ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

Наголошує, що повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину на стадії досудового розслідування, має намір відшкодувати визначену у цивільному позові матеріальну та моральну шкоду.

Окрім цього акцентує, що згідно норм ст. 89 КК України є особою раніше несудимою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, після вчинення ДТП вживав невідкладних заходів для надання першої медичної допомоги пасажирам транспортного засобу, який перебував під його керуванням.

Також звертає увагу на те, що на його утриманні перебуває прооперована у зв`язку із розривом сітчатки лівого ока матір ОСОБА_15 1950 р.н.

Зазначає, що потерпілі просять не застосовувати щодо нього покарання пов`язане з позбавленням волі.

Вважає, що наведені обставини в їх сукупності із позицією потерпілих, дають підстави для застосування положень ст. 75 КК України.

Просить змінити вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 серпня 2017 року, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на аналогічні доводи, що і обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, разом з тим, додатково зазначає про порушення судом першої інстанції вимог закону, які стосуються визначення обсягу дослідження доказів, а саме положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Наголошує, що суд першої інстанції безпідставно вказав на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 серпня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

На апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав заперечення, в якому зазначає, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненому, та те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_9 стала інвалідом пожиттєво і через отриману внаслідок ДТП травму не може ходити. Всі кошти йдуть на її лікування, а тому сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Акцентує, що обвинувачений ОСОБА_6 не попросив вибачення у потерпілої та не допоміг коштами у лікуванні.

Наголошує, що потерпіла ОСОБА_9 не погоджується із поданими апеляційними скаргами та вважає, що вирок суду слід залишити без змін.

Просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 .

В доповненнях до апеляційної скарги від 30 жовтня 2018 року обвинувачений ОСОБА_6 , окрім вищенаведеного в апеляційній скарзі, заперечує щодо врахування судом передбаченої ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що така обставина встановлена судом виключно на основі його пояснень та пояснень потерпілої ОСОБА_14 , разом з тим, будь-яких інших належних доказів, щодо вмісту чи перевищення допустимої норми алкоголю стороною обвинувачення не надано. Відсутня інформація, щодо наявності відповідних доказів у реєстрі, долученому до обвинувального акта та й у самому вироку.

Просить змінити вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 серпня 2017 року, виключити відомості про вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просять їх задоволити, виступ представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та думку прокурора про їх заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, визначеному положеннями ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку, що вбачається із журналу судового засідання від 11 серпня 2017 року (т.1, а.с.108-111).

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні регламентований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на судове рішення має відбуватись з дотриманням певних умов.

Таким чином, з огляду на імперативні вимоги процесуальної норми закону щодо особливостей оскарження вироку суду, ухваленого із застосуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України, колегія суддів вважає, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та недоцільно досліджувати докази і давати їм оцінку, зокрема щодо наявності обтяжуючої обвинуваченому покарання обставини вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому, доводи обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 в апеляційних скаргах з цього приводу є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційних скарг про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, колегія суддів приходить до наступного.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, крім цього, судом враховано обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття. Також враховано і обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На думку колегії суддів, вищенаведеному в сукупності суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме досягненню мети покарання.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, і не вбачає підстав для зміни вироку суду та застосування положень ст. 75 КК України.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4