Справа № 473/3310/21
Номер провадження1-кп/473/316/2021
ВИРОК
іменем України

"01" листопада 2021 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 ,

представник потерпілого Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000301 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не працює, офіційно не одружений, проте співмешкає без реєстрації шлюбу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у невстановлений час, але не пізніше 20.05.2021 року, у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виник злочинний намір на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях у межах Вознесенського району Миколаївської області.

З метою виконання робіт по рубці дерев, їх вантаження та перевезення особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залучила до їх проведення ОСОБА_8 , пообіцяв останньому грошову винагороду, чим вступила у попередню змову на вчинення злочину групою осіб.

20.05.2021 року біля 08:00 год. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прибув до лісового насадження, розташованого у межах Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, на відстані до 1 км у південно-західному напрямку від с.Воронівка, біля річки Мертвовід, де порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу навколишнього природного середовища, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, самовільно, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, з використанням бензопили WINSOR, незаконно спиляв, шляхом повного відокремлення від кореня, 25 живоростучих дерев акації, діаметром на пні 12, 17, 33, 35, 30, 14, 36, 25, 21, 17, 18, 30, 23, 21, 29, 23, 18, 17, 36, 30, 30, 32, 33, 25, 29 см. В подальшому від спиляних дерев відпиляв тонкі гілки з листям, а стовбури розпиляли на фрагменти, зручні для транспортування, після чого пішов з лісосмуги.

В подальшому, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою прискорення збирання і складання фрагментів стовбурів та гілок незаконно спиляних дерев, які лежали у різних місцях лісового насадження, залучили до їх збирання ОСОБА_11 та ОСОБА_12

23.05.2021 року біля 15:00 год. ОСОБА_8 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спільно зі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прийшли до лісового насадження, розташованого на відстані до 1 км у південно-західному напрямку від с.Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, де вказав на місця розташування розпиляних дерев, які були ним незаконно спиляні 20.05.2021 року.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не будучи обізнаними про незаконне походження пиляних фрагментів дерев, зібрали їх на купи, після чого направились до с.Воронівка Вознесенського району Миколаївської області.

В подальшому, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою транспортування незаконно пиляних фрагментів дерев з лісового насадження до с.Воронівка Вознесенського р-ну Миколаївської області, залучили за матеріальну винагороду до перевезення ОСОБА_13 , який володіє конем з повозкою.

26.05.2021 року біля 18:00 год. ОСОБА_13 на повозці з конем прибув до лісового насадження, розташованого на відстані до 1 км у південно-західному напрямку від с.Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, де ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вказали на місце заготовлених та складених фрагментів дерев.

ОСОБА_13 , не будучи обізнаним про незаконне походження спиляних фрагментів дерев, спільно з ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за допомогою коня і повозки, за декілька ходок перевіз їх до нежилого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де, за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, їх було розвантажено на подвір`ї у господарській будівлі.

Далі особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зберігала фрагменти незаконно спиляних дерев у межах нежилого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою перевезення незаконно спиляних фрагментів дерев до невстановленого досудовим розслідуванням місця, з загальної маси, що нею зберігалась у межах нежилого домоволодіння, завантажив до 5 м3 у вантажний бортовий автомобіль «ГАЗ 33021 ЗНГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у її володінні.

01.06.2021 року біля 19:00 год. в с.Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під час перевезення фрагментів незаконно спиляних дерев на вантажному бортовому автомобілі «ГАЗ 33021 ЗНГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було помічено та зупинено працівниками поліції.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, місцевій громаді в особі Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області заподіяно шкоду сумі 90721,85 грн.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 ч КК України, визнав повністю, не оспорюючи жодної із обставин, зазначених в обвинувальному акті. Також обвинувачений частково визнав цивільний позов, поданий потерпілим (а саме половину розміру від спричиненої шкоди у сумі 90721,85 грн., тобто 45360,92 гривень), про стягнення якої (а саме 45360,92 гривень) і просив представник потерпілого.

Обвинувачений пояснив, що він змушений був працювати, щоб утримувати родину, тому займався тим, що пиляв дрова. За те йому платили 300-400 гривень щодня. А саме платив чоловік, матеріали стовно якого виділено в окреме провадження.

Представник потерпілого просив стягнути з обвинуваченого половину розміру спричиненої шкоди, обґрунтувавши це тим, що є інші особи, які окрім обвинуваченого, причетні до вчинення правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що захисник обвинуваченого, прокурор та представник потерпілого також не оспорювали обставини, встановлені в обвинувальному акті, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Про допит свідків, дослідження документів та висновків експертиз сторони кримінального провадження клопотань не заявляли. Прокурором були надані лише документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи досліджені докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, а саме показання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що пред`явлене йому обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно примітки 2 до ст.246 КК України у цій статті тяжкими наслідками вважаються такі наслідки, які у шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

З 1 січня 2021 року податкова соціальна пільга, яка застосовується для кваліфікації злочинів, становить 1135 грн. Звідси тяжкими наслідками в 2021 році, коли сталася подія, зазначена в обвинувальнгому акті є 1135 грн. х 60 = 68100 грн. Натомість, як розмір шкоди, визначений в даному провадженні становить 90721,85 грн., що в шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує, що згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання враховуються характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, яке висловлене ним в останньому слові. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Під час судових дебатів прокурор просила призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.246 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 років з покладанням обов`язків, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України. Обвинувачений, його захисник висловили таку ж позицію щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому, проте із врахуванням даних про особу ОСОБА_8 просили визначити термін іспитового строку 1 рік.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину у вчиненому злочині визнав, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку лікарів психіатра та нарколога обвинувачений - не перебуває; те, що обвинувачений ніде не працює та немає засобів для існування, має на утриманні родину та двох неповнолітніх дітей, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_8 в силу ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, проте вчинений ним вперше, суд, вважає, що виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у межах санкції ч.4 ст.246 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Щодо висновку органу пробації від 11.10.2021 року, то після дослідження даних про особу обвинуваченого, орган пробації зазначив, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_8 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становити високої небезпеки для суспільства то такий висновок органу пробації, на думку суду, свідчить про наявність підстав для застосування положень ст.75 КК України.

Також суд враховує не лише дані цього висновку, а й всі матеріали провадження, позиції учасників процесу, зокрема прокурора, який в судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 90721,85 грн. спричиненої злочином матеріальної шкоди, слід задовольнити в тих межах, в яких його було підтримано представником потерпілого, а саме 45360,92 гривень.

Обвинувачений цей позов визнав в межах підтриманих представником вимог, а саме 45360,92 гривень.

Вирішуючи заявлений потерпілим Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області цивільний позов про стягнення з обвинуваченого шкоди, завданої злочином, суд враховує, що згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.

Частина 5 ст.128 КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, згідно із ст.49 ЦПК України позивач має право зменшити розмір позовних вимог. Окрім того, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Обвинувачений позов потерпілого визнав в межах змінених потерпілим (а саме зменшених) позовних вимог, а саме у розмірі 45360,92 гривень, тому суд враховує положення ч.4 ст.206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, та вважає, що на користь потерпілого слід стягнути шкоду, розмір якої визнано обвинуваченим та підтверджено документально, а саме - матеріальну шкоду у розмірі 45360,92 гривень.

Разом із тим як встановлено в ході судового розгляду спільними діями ОСОБА_8 та іншої невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 90721,85 грн., яку ні на стадії досудового слідства, ні під час судового розгляду відшкодовано не було.

Окрім того, з обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 3088,98 грн.

Даних про речові докази, а також про арешт майна у даному кримінальному провадженні прокурором суду надано не було. Не було заявлено і клопотань про вирішення долі речових доказів, тому відсутні підстави для застосування судом положень ст.100 КПК України, а також положень ст.ст.96-1-96-2 КК України про спеціальну конфіскацію.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає всі покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1 та 2 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили залишити в силі застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 90721,85 гривень матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме в межах, які були підтримані представником потерпілого в судовому засіданні та в його заяві від 01 листопада 2021 року в сумі 45360,92 гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області 45360,92 гривень (сорок п`ять тисяч триста шістдесят гривень та дев`яносто дві копійки) - матеріальної шкоди завданої злочином.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 3088,98 грн. (три тисячі вісімдесят вісім гривень та дев`яносто вісім копійок).

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1