Провадження № 11-кп/824/4742/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що підстави для застосування цих запобіжних заходів не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та впливати на потерпілих і свідків. Крім того, ОСОБА_6 втік з місця події, а також щодо нього направлено до суду інший обвинувальний акт..

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до 13 січня 2022 року включно.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченогоОСОБА_6 під вартою вказав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились та продовжують існувати. Судом враховано вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, дані про його особу, який офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має місце проживання у м. Києві, раніше не судимий.Судом також зазначено, що свідки, на яких може впливати обвинувачений, у даному проваджені ще не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, не досліджені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу в частині продовження строку перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що прокурором не доведена неможливість застосування запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, а тому до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує на відсутність підстав для переховування від суду, оскільки обвинувачений має місце реєстрації в м. Дніпро та постійне місце проживання в м. Києві, крім того, усі речові докази було повернуто потерпілим, а тому обвинувачений не може спотворити або сховати предмети вчинення кримінального правопорушення, до того ж обвинувачений раніше не судимий, а тому відсутній ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень. У звязку з викладеним, вважає, що відсутні ризики тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

У апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки копію ухвали отримав лише 22.11.2021 року.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала суду постановлена 16.11.2021 року, а захисник звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою 22.11.2021 року. Зважаючи, що останній день на апеляційне оскарження припадає на 21.11.2021 року, що є вихідним днем, а апеляційна скарга була направлена засобами поштового звязку на наступний за ним робочий день, то строк на апеляційне оскарження захисником не пропущено.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги прокурор, захисник, обвинувачений повідомлені, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю до суду не надійшло, тому неявка зазначених осіб, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для її розгляду.

Перевіривши матеріали, що надійшли до суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування зокрема обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про особу обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи захисника на наявність місця постійного місця проживання в м. Києві, відсутність судимостей у обвинуваченого ОСОБА_6 було враховано судом першої інстанції, при цьому висновок суду про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ґрунтується на комплексі досліджених судом відомостей та даних щодо обвинуваченого.

Враховуючи суспільну небезпечність, характер кримінального правопорушення, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, які відповідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, вчинення вказаного кримінального правопорушення групою осіб, та не дають підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Судове рішення є достатнім чином мотивованим та обґрунтованим, тому відсутні підстави вважати його таким, що ухвалене без дотримання вимог ст. 370 КПК України.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин ухвала є законною.
Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 16 листопада 2021 рокущодо ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: