Справа № 372/3110/21
Провадження № 1-кп-102/22
В И Р О К
іменем України

23 лютого 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 23.07.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта вища, працюючого по найму, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.10.2002 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений 07.05.2014 по відбуттю покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 р., затверджено Положення «Про дозвільну систему» (далі Положення) та у відповідності до п.1 якого, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

У відповідності до п.2 Положення, до предметів на які поширюється дозвільна система, серед інших належить вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, а також пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони.

Згідно п. 4 Положення, право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України. Пунктом 9 Положення визначено, що видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання вогнепальної зброї (нарізної воєнних зразків, несучасної стрілецької, спортивної, навчальної, охолощеної, мисливської нарізної і гладкоствольної), бойових припасів до неї, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, здійснюється у порядку, визначеному МВС.

ОСОБА_4 у кінці травня 2021 року знаходячись на смітнику, поблизу місця свого проживання, а саме, будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно та всупереч вищезазначеного Положення та Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 року, без передбаченого законом дозволу, розуміючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами, знайшов - незаконно придбав 19 патронів калібру (.223Rem), які є боєприпасами у вигляді мисливських гвинтівочних патронів, які переніс до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав, не маючи на те передбаченого законом дозволу доки 23 липня 2021 року, у період з 22 години 28 хвилин по 22 годину 46 хвилин під час обшуку вони були виявлені та вилучені.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-21/36625-БЛ від 04.08.2021 року надані на дослідження 19 патронів належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є мисливськими гвинтівочними патронами калібру .223 Rem, що виготовлені промисловим способом.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що в кінці травня 2021 року гуляючи з собакою в лісі не подалік будинку знайшов пакет з патронами, який приніс додому та поклав на видне місце. В липні 2021 року працівники поліції, які приїхали на виклик до його будинку вказані патрони вилучили. Він передбаченого законом дозволу на носіння боєпрпипасів не має, розуміє незаконність своїх дій, просить не призначати суворе покарання.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена, а дії обвинуваченого, які виразились у зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу правильно кваліфіковані по ч.1 ст.263 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання є рецедив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України. При цьому суд вважає доцільним застосування ст.75,76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним інших злочинів, на думку суду, можливе без його ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підялгають сятгненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на Обухівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення експертиз 3089 грн. 16 коп.
Речові докази предмет, зовні схожий на гранату марки «РГД-5», 19 патронів калібру 5,56х45 мм (.223 Rem) знищити, DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1