Справа 679/199/21
№ 1-кп/688/68/21
УХВАЛА
13 жовтня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000151 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

обох, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

04.10.2021 від потерпілого ОСОБА_10 надійшла заява про відвід головуючому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування відводу зазначив, що 16.09.2021 головуюча суддя роз`яснювала обвинуваченому ОСОБА_6 , що ним порушено обов`язок не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду та ухвалою від 16.09.2021 судом продовжено строк дії покладених на обвинувачених обов`язків, однак питання щодо звернення застави в дохід держави, про що у своєму зверненні просив потерпілий, за власною ініціативою суду не вирішено. Вважає, що така бездіяльність головуючого колегії свідчить про відкрите надання переваги обвинуваченим над потерпілими, що порушує баланс прав потерпілих і обвинувачених та свідчить про явну упередженість. Крім того, суд двічі необґрунтовано відмовив йому та його представнику у задоволенні клопотання про забезпечення позову, внаслідок чого обвинувачений ОСОБА_6 17.06.2021 відчужив належне йому майно, що в свою чергу призвело до унеможливлення виконання вироку в частині задоволення цивільного позову, в разі його задоволення, оскільки обвинувачений немає іншого майна. На думку потерпілого, головуючий обмежує можливість надання потерпілими своїх пояснень, разом з тим, не обмежує у цьому сторону захисту. Головуючий не робить зауваження захисникам щодо їх негідної поведінки щодо потерпілих. У зв`язку з цим, у потерпілого виникли сумніви в неупередженості головуючого судді.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представник відвід підтримали.

Прокурор проти відводу заперечив, вказавши на відсутність підстав для відводу, визначених ст. 75 КПК України.

Обвинувачені та їх захисники заперечили проти відводу, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку, що відвід задоволенню не підлягає.

Стаття 75 КПК України визначає виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема п. 5 ч. 1 за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженності.

Нормами частини 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.
Відповідно до статті 6 Конвенції та частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя зобов`язаний заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».
Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».
Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).
Одним із найважливіших принципів судочинства є nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, які не влаштовують.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.
Вирішуючи питання про те, чи була суддя ОСОБА_1 небезсторонньою під час ухвалення процесуальних рішень, суд враховує, що позиція потерпілого ОСОБА_10 є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання потерпілого об`єктивно обґрунтованими.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Таким чином, головуючий наділений особливими повноваженнями організаційно-розпорядчого характеру та створює умови для реалізації принципу змагальності та рівноправності сторін. Роль головуючого полягає в тому, що він повинен забезпечити сторонам рівні можливості вільно, у спосіб, який вони вибирають, але який у той же час не суперечить вимогам закону, здійснювати свої права. Керування ходом судового засідання та усунення із судового розгляду всього, що не має значення для кримінального провадження, надає головуючому судді право знімати запитання учасників судового розгляду, якщо вони спрямовані на дослідження обставин, які вже достатньо з`ясовані, або явно виходять за межі кримінального провадження. Під час здійснення своїх повноважень головуючий діє від імені всього складу суду за його згодою.

Сторони кримінального провадження допитують свідків та заявляють клопотання, подають заперечення стоячи і лише після надання їм слова головуючим у судовому засіданні. Відхилення від цих правил допускається з дозволу головуючого в судовому засіданні. Сторони та учасники кримінального провадження, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані додержуватися порядку в судовому засіданні і беззаперечно підкорятися відповідним розпорядженням головуючого у судовому засіданні (ч. 1, ч. 2 ст. 329 КПК України).

Приписи ст. 329 КПК України спрямовані на забезпечення дотримання порядку судового засідання, встановленого законом. Дотримання порядку в судовому засіданні є необхідним для того, щоб забезпечити належний рівень здійснення правосуддя, сприяти встановленню істини, провести швидкий і об`єктивний розгляд у кримінальному провадженні, підтримуючи при цьому на належному рівні авторитет суду.

Наведені потерпілим підстави відводу судді не є обставинами, що відповідно до ст. 75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні, а фактично зводяться до: незгоди з діями головуючого, які він вчиняє згідно ст. 321 КПК України; незгоди із встановленим порядком судового розгляду в частині виконання обов`язків, визначених ст. 329 КПК України; незгоди з процесуальними рішеннями суду при розгляді кримінального провадження, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді. Заперечення проти таких ухвал судді можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що передбачено ст. 392 КПК України.
Незгода учасника судового провадження з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Таким чином, доводи потерпілого про відвід головуючого колегії суддів, який заявлений на стадії дослідження доказів, ґрунтуються на суб`єктивних переконаннях заявника та не містять правових підстав для відводу.

Заявником не доведено наявності обставин, які б свідчили про існування об`єктивних сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід головуючого судді.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_10 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Алла ЦІДИК

Судді

ОСОБА_13