Справа № 466/8500/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1278/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ТзОВ «ОРІОН-ЕКСПОРТ», на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2021 року про накладення арешту на земельні ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваною ухвалою, задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_6 , накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер №:06:001:1213 за адресою АДРЕСА_1 , реєстртраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонено вчиняти будь-які дії із вказаною земельною ділянкою, в тому числі, розпоряджатися, змінювати чи відчужувати.

Виконання ухвали доручено прокурору Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Адвокат в доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущено неповноту судового розгляду.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази визнання земельної ділянки речовим доказом, зокрема відсутня постанова про визнання речовим доказом та протокол огляду речового доказу; земельна ділянка на яку накладено арешт не відповідає критеріям речових доказів встановлених ст. 98 КПК України, оскільки не можливо сховати, перетворити чи перемістити такий речовий доказ як земельна ділянка, також не зазначено які саме сліди містить на собі земельна ділянка.

Зазначає, що слідчим суддею грубо порушено п. 1 ч. 3 ст. 132, ч. 5 ст. 132, пп. 1,3, ч. 2 ст. 173 КПК України. Органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри, відсутні необхідні докази для обґрунтування арешту. Законність набуття даної земельної ділянки була предметом судового розгляду 2002-2004 року, судом було підтверджено законність прав на дану земельну ділянку ТзОВ «ОРІОН-ЕКСПОРТ».

З матеріалів долучених прокурором ОСОБА_6 до клопотання про накладення арешту, вбачається відсутність будь-якої обґрунтованої підозри щодо вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України при продажі земельної ділянки ТзОВ «ОРІОН-ЕКПОРТ».

Зазначає, що строк притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб Брюховицької селищної ради минув, оскільки відповідні дії вчинялися у 2001 році, а кримінальне провадження підлягає закриттю, за таких обставин збереження речових доказів позбавлене сенсу.

При накладені арешту на земельну ділянку не було враховано фактичне зупинення підприємницької діяльності ТзОВ «ОРІОН-ЕКПОРТ» в наслідок накладення арешту.

Заслухавши доповідача, доводи представників власника майна на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження №0000006 від 1 квітня 2021 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до пункту 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з матеріалами клопотання, слідчим відділенням відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 1 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Дублянської міської ради, Брюховицької, Грибовицької та Грядівської сільських рад, діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересів служби, зловживаючи владою, незаконно розпорядились землями комунальної власності, що призвело до вибуття з комунальної власності земельних ділянок площею понад 300 га, що спричинило тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 13 липня 2000 року Брюховицькою селищною радою прийнято рішення № 246 «Про вилучення земельної ділянки з користування Львівського лісопаркового господарства за його згодою». Вказаним рішенням вилучено земельну ділянку площею 14,7 га з користування Львівського лісопаркового господарства і віднесено до земель запасу. Земельна ділянка знаходиться по вул. Лікарська, 4, смт. Брюховичі.

28 грудня 2001 року Брюховицька селищна рада видає Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 13,2333 га ТзОВ «Оріон Експорт».

6 червня 2002 року Брюховицька селищна рада видає Державний акт на право власності на землю площею 1,1500 га ТзОВ «Оріон Експорт».

26 квітня 2018 року рішенням № 567 Брюховицька селищна рада затверджує проект коригування Генерального плану смт. Брюховичі. На підставі вказаного рішення Брюховицька селищна рада 30 жовтня 2020 приймає рішення №2086 та №2087, якими затверджує містобудівні умови та обмеження на забудову земельних ділянок кадастровий номер :06:001:0954 та :06:001:1213 за адресою вул. Лікарська, 4, смт. Брюховичі.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що Брюховицькою селищною радою при вилученні землі лісу площею 14,7 га та віднесення її до земель запасу, порушено вимоги Земельного кодексу України, який діяв на той час.

Так, в порушення вимог ст. 2 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, земельну ділянку віднесено до земель запасу без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 4 Земельного кодексу України, який діяв на той час, у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Не можуть передаватись в колективну чи приватну власність землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико культурного призначення; землі лісового фонду, за винятком невеликих (до 5 гектарів) ділянок лісів, що входять до складу угідь сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП У Львівській області ОСОБА_9 від 14 вересня 2021 року земельні ділянки з кадастровими номерами :06:001:0954 та :06:001:1213 за адресою вул. Лікарська, 4, смт. Брюховичі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000006 від 1 квітня 2021 року.

24 вересня 2021 року прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 1 квітня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_6 , накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер №:06:001:1213 за адресою АДРЕСА_1 , реєстртраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номерам :06:001:1213. Кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР за ознаками ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, земельна ділянка, на яку в клопотанні прокурор просить накласти арешт, відповідно до постанови слідчого визнана речовим доказами у даному кримінальному провадженні. З метою забезпечення збереження речових доказів, майно повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, тому у слідчого судді було достатньо підстав для накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номерам :06:001:1213.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ТзОВ «ОРІОН-ЕКСПОРТ» є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки, то такі доводи апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду не вбачає підставою для незастосування арешту на майно, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту, а тому обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна належного ТзОВ «ОРІОН-ЕКПОРТ», з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТзОВ «ОРІОН-ЕКПОРТ», не спростовують висновків слідчого судді.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2021 року немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2021 року про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер №:06:001:1213 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ТОВ «ОРІОН-ЕКСПОРТ» - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4