Справа № 202/5541/21
Провадження № 1-кс/202/4751/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні сектору дізнання Відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08.09.2021 року за № 0000397, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.
10 вересня 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397.

Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 10 вересня 2021 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 08.09.2021 року протоколом огляду було виявлено та вилучено: 1 паперовий згорток з невідомою речовиною зовні схожу на наркотичну який поміщено до спец.пакету № SUD 1036377.

Співробітниками ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було відібрано пояснення особи, яку було зупинено. Ним виявився гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 08.09.2021 року близько 00:10 години він рухався на мопеді марки Viper Storm. За адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський екіпажем патрульної поліції було зупинено даний транспортний засіб на підставі порушення ПДР, а саме відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 ЗУНП водій не користувався шоломом під час руху. У ході спілкування з водієм було прийнято рішення про проведення поверхневої перевірки відповідно до ст.34 ЗУНП так як було достатньо підстав вважати що гр. ОСОБА_5 може мати при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено.

Під час поверхневої перевірки при присутності двох понятих, останній повідомив, що у пачці цигарок, яка лежить у лівій кишені куртки є паперовий згорток з кристалічною речовиною білого та жовтого кольору, схожу на наркотичну. В подальшому був викликаний СОГ ВП № 2 ДРУП ГУНП до місця проведення зупинки та огляду, де даний згорток під час огляду місця події було вилучено та опечатано до спец, пакету № SUD 1036377.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, збереження речового доказу, необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Наведене зумовило дізнавача за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Дізнавач та прокурор в судове засіданні не з`явились, про причини неявки слідчому судді не повідомили, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397, з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 08 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за фактом зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

В рамках вказаного кримінального провадження, 08.09.2021 року під час огляду місця події при особистому огляді громадянина ОСОБА_5 було виявлено та вилучено паперовий згорток з кристалічною речовиною білого та жовтого кольору, схожу на наркотичну.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.236 КПК України за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання дізнавача вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведеного огляду місця події за участю особи, яка ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, було виявлено та вилучено паперовий згорток із речовиною невідомого походження.

Із клопотанням про надання дозволу на проведення огляду, яке мало місце 08 вересня 2021 року, дізнавач звернувся 10 вересня 2021 року, за наслідками розгляду якого слідчим суддею постановлено ухвалу від 10 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що не зважаючи на відмову в наданні дозволу на проведення огляду місця події, яка мала місце 08.09.2021 року, паперовий згорток з кристалічною речовиною білого та жовтого кольору, схожу на наркотичну, який було виявлено в ході цього огляду, підлягає обов`язковому вилученню незалежно від відношення до кримінального провадження та не передбачає подальшої необхідності накладення арешту на вказане майно з метою його збереження.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та формального посилання на положення ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1