Справа № 932/1624/22
Провадження № 1-кс/932/761/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000354 від 09.03.2022 року, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , із вищевказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «HYUNDAI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000354 від 09.03.2022 року, відомості про яке внесені до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 09.03.2022 року приблизно о 10 год. 50 хв. в Дніпровському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «NISSAN» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , виїжджаючи з другорядної дороги не надав дорогу автомобілю «HYUNDAI», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по вул. Аеропортівській від Запорізького шосе в напрямку Аеропорту. Внаслідок чого в районі перехрестя вул. Аеропортівській з віадуком на Запорізьке шосе відбулось зіткнення вищевказаних автомобілів. Внаслідок ДТП водіям спричинені тілесні ушкодження.

Під час проведення огляду місця ДТП слідчим було оглянуто автомобіль «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 , та вилучено його з поміщенням на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Постановою слідчого від 09.03.2022 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом та приєднано до цього кримінального провадження.

За доводами клопотання слідчий вважає, що автомобіль відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, може містити на собі відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення. Окрім того, автомобіль має відповідні механічні пошкодження, тому його доцільно зберігати у незмінному вигляді для забезпечення можливості призначення і проведення відповідних експертиз. Виходячи з цього, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Неявка належним чином повідомлених учасників судового провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 09.03.2022 року, яке розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 09.03.2022 року приблизно о 10 год. 50 хв. в Дніпровському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «NISSAN» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу автомобілю «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Обидва водії отримали тілесні ушкодження. При цьому автомобіль «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 перебував на головній дорозі, а отже мав перевагу у русі.

В ході огляду місця події слідчим було оглянуто автомобіль «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 та в подальшому автомобіль було вилучено з поміщенням на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.03.2022 року автомобіль «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до цього кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги, що транспортний засіб автомобіль «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що є підстави для накладення арешту на цей автомобіль.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду даного клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про те, що власник майна має намір пошкодити його, знищити або приховувати, тому немає необхідності позбавляти власника права користування автомобілем «HYUNDAI» р.н. НОМЕР_1 .

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешт на вилучене майно із забороною прав на відчуження та розпорядження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «HYUNDAI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власник майна ОСОБА_7 , заборонивши відчуження та розпорядження даним транспортним засобом.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ