Справа № 750/5615/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/415/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2021 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою місцевого суду залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку апеляційного суду Чернігівської області від 09 серпня 2004 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Мотивуючи своє рішення місцевий суд вказав, що серед обов`язкових вимог, які пред`являються до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, є зазначення в ній обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду. Отже, обов`язковою умовою для визнання певної обставини нововиявленою є те, що вказана обставина повинна бути абсолютно новою, раніше невідомою не лише суду на час судового розгляду, але й особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу місцевого суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що рішення місцевого суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та не може бути законним і обґрунтованим. В оскаржуваному ним рішенні порушено принцип змагальності та рівності перед судом і законом, що призвело до порушення його права на захист та в принципі до незаконного рішення. Так, під час розгляду справи в Деснянському районному суді м. Чернігова допущено істотне порушення процесуального Закону, в аспекті недотримання засад кримінального провадження, так як функції державного обвинувачення здійснювалось не уповноваженою особою, що за суб`єктивних та об' єктивних вимірів поза розумних сумнівів надає обґрунтовано стверджувати факт, недотримання місцевим судом в межах своїх повноважень, вимог ч. 6 ст. 22 КПК України в контексті збереження судом об`єктивності, створення умов необхідних для реалізації сторонами процесуальних прав, та виконання процесуальних обов`язків. Крім того, під час судового провадження було прямо проігноровано норми процесуального закону, в аспекті права на захист всупереч прямим вимогам ст.ст. 22, 23, 26 КПК України якими регламентовано змагальність, безпосередність дослідження доказів в суді, та диспозитивності, чим позбавлення його права рівності перед законом і судом, та не надано можливості реалізувати свої процесуальні права і обов`язки, для відстоювання фактичних обставин, так і аргументувати їх правову значимість. Йому необгрунтовано було відмовлено у доступі до матеріалів кримінального провадження, не зважаючи на всі його доводи та аргументи про відсутність будь-яких матеріалів по справі у зв`язку з довготривалими проміжками між судовими засіданнями довжиною біля двох років, йому та захиснику було відмовлено в доступі до матеріалів справи, в наданні копій самої заяви, інших доповнень і матеріалів,чим було фактично позбавлено його та сторону захисту в цілому, процесуального права подати доповнення до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, до початку судового розгляду по суті, та аргументувати і обґрунтовувати свою правову позицію відносно поданої заяви. Крім того, з огляду на некомпетентність не уповноваженої особи здійснювати функції державного обвинувачення місцевий суд взяв на себе функцію державного обвинувачення, а враховуючи вищенаведене то фактично і роль сторони захисту, позбавивши як сторону державного обвинувачення уповноважену відповідно до вимог Закону і порядку, з відповідним засвідченням постанови в матеріалах справи так і сторону захисту на участь відповідно до вимог і норм кримінально-процесуального Закону України в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами, згідно ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються: штучне створення або підроблення доказів; неправильність перекладу висновку і пояснень експерта; завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Також, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Крім того, серед обов`язкових вимог, які пред`являються до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, є зазначення в ній обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Отже, обов`язковою умовою для визнання певної обставини нововиявленою є те, що вказана обставина повинна бути абсолютно новою, раніше невідомою не лише суду на час судового розгляду, але й особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи наведені законодавчі приписи в їх системному взаємозв`язку, колегія суддів місцевого суду обгрунтовано визнала, що заява засудженого ОСОБА_6 не містить нововиявлених обставин в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою.

Тому з доводами місцевого суду колегія суддів погоджується.

Засуджений пояснив, що не було допитано свідка ОСОБА_9 який не є очевидцем, і більше нічого про нововиявлені обставини добавити не зміг.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2021 року, якою заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку апеляційного суду Чернігівської області від 09 серпня 2004 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4