Категорія:продовження строку тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, строком на 60 днів, до 04.04.2022 включно.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_7 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна. Наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вищевказані факти свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосування насильства, тому на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначав альтернативного запобіжного заходу - застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2022 є незаконною і такою, що порушує права людини, вимоги кримінального процесуального закону, та підлягає до скасування.

Вказує на те, що стороною обвинувачення не було надано жодного належного чи допустимого доказу наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та необхідність продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання на території України, міцні соціальні зв`язки, які полягають у наявності родини та неповнолітніх дітей. Також ОСОБА_7 створив нову сім?ю, тому за місцем проживання дружини може перебувати під домашнім арештом, що спростовує такий ризик як переховування від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, в апеляційній скарзі посилається на відсутність такого ризику як можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки в місцевому суді були допитані та надали покази потерпілі з усіх обставин, які цікавили як сторону захисту так і сторону обвинувачення.

Також ОСОБА_7 перебуває під вартою вже протягом тривалого часу понад півтора року.

Тяжкість пред`явленого обвинувачення його підзахисному не є належним аргументом доведеності вказаних у клопотанні ризиків та продовження такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

З огляду на наведене, просить ухвалу місцевого суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на більш м`який, а саме домашній арешт за місцем зареєстрованого проживання дружини АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядкуст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Такі вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції вищезазначеного клопотання прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, а метою - запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні місцевого суду підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном(розбоєм), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій та бандитизм в особливо великих розмірах, який відповідно до ст.12 КК України, відносяться до особливо тяжкого злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, котрий раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, має не зняту і не погашену судимість, в короткий проміжок часу з моменту звільнення з місця відбування покарання знову вчинив особливо тяжкий умисний корисливий злочин, після вчинення якого покинув територію Волинської області, незважаючи на молодий вік та працездатний стан, офіційно не працевлаштований, а тому апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Також в клопотанні прокурор зазначає, що у судовому засіданні ще не допитані усі свідки та потерпілі, тому на думку обвинувачення ОСОБА_7 , не будучи обмежений у спілкуванні, може мати можливість незаконно впливати на вказаних осіб.

Зазначені обставини і наявність ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_7 під вартою. Хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, що було зроблено місцевим судом та з чим погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

Посилання захисника на наявність в обвинуваченого постійного місця проживання на території України та можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою проживання нової дружини у м. Миколаєві, на думку апеляційного суду не забезпечить виконання ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків, так як останній неодноразово змінював своє місце проживання.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника в ході розгляду провадження не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статями 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді