УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2021 року

Київський районний суд міста Одеси у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання представника власника майна директора ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000026 від 18.05.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси надійшло клопотання представника власника майна - директора ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000026 від 18.05.2016 року, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2016 року (справа №521/10981/16-к) на майно, а саме на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:1415
В обґрунтування вимог клопотання представник власника земельної ділянки вказує на те, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.02.2021 року скасовано вирок Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 18.05.2016 року.
12.03.2021 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 14.06.2016 року, однак не скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2016 року.
Представник власника майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Прокурор надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, суд приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові

З матеріалів, долучених в обґрунтування скарги судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 18.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, був накладений арешт на належне ОСОБА_4 майно, а саме на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:1415.
Вироком Київського районного суду міста Одеси від 25.01.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням функцій представника влади строком на 3 (три) роки та з конфіскацією майна.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.02.2021 року скасовано вирок Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 18.05.2016 року. Кримінальне провадження №0000026, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2016 року за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_4 закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 року ухвала Одеського апеляційного суду від 26.02.2021 року залишена без змін.

Враховуючи скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , на час розгляду клопотання ТОВ «Фінансова компанія довіра та гарантія» відсутні правові підстави для арешту майна ОСОБА_4 , який накладено у межах даного кримінального провадження, а тому такий арешт підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника власника майна, та скасування ухвали про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного та керуючисьст.ст.174, 372, 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна директора ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000026 від 18.05.2016 рокувласника задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2016 року на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:1415.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1