Провадження № 1-в/537/126/2021
Справа № 537/2146/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області подання начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням, відповідно до якого просить звільнити ОСОБА_4 , засуджену вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2014 до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтоване тим, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.06.2014 ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. Вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Крюківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області 12.07.2021. Вказала, що до теперішнього часу ОСОБА_4 не надавала підтверджуючих документів про виплату штрафу до Крюківського РВ. Враховуючи, що з моменту набрання вироком законної сили минув визначений у ч.1 п.1 ст. 80 КК України строк давності виконання обвинувального вироку, а також те, що факт ухилення від відбування покарання у вигляд штрафу не був встановлений, засуджена нового злочину не вчиняла, просила подання задовольнити.
Представник Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої подання підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутність.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення подання та просив розгляд справи проводити у його відсутність.
Засуджена ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.
Вислухавши пояснення представника органу пробації та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.
Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, статтею 80 Кримінального кодексу України регулюється порядок звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Верховним Судом України в постанові від 24.12.2015 в справі 5-324кс15 вказано, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. При цьому ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві повинно відповідати складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК, отже особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2014 ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду. Вирок суду від 18.06.2014 набрав законної сили 19.07.2014.
Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відомостей про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять. Із довідки № 83-12082020/53743, сформованої 12.08.2021, вбачається, що ОСОБА_4 після ухвалення вироку Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2014 винуватою у вчиненні будь-якого іншого злочину не визнавалася, обвинувачення чи підозра у вчиненні нового злочину їй не пред`являлася.
Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про вчинення засудженою нового злочину чи ухилення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком суду, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку.
З цих підстав суд приходить до висновку, що строки виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, оскільки з моменту набрання вироком законної сили минуло більше двох років, перебіг давності не зупинявся та не переривався, а тому подання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавськї області від 18.06.2012, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду, через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1