ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/7365/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/790/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , за умови, що питання про погіршення його становища не ставиться, без участі потерпілого ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що від потерпілого надійшло клопотання про розгляд справи без нього, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційними скаргами прокурорів на вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 08 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який працює підсобним працівником у ФОП ОСОБА_9 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що 12 лютого 2020 року приблизно о 17-45 годині ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні кафе «Sonte», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 104, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає підійшов до вішалки, на якій знаходилась куртка потерпілого ОСОБА_8 , в лівому внутрішньому кармані якої перебували гроші в сумі 10 000 грн. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та потерпілий його не бачить, ОСОБА_7 таємно викрав з внутрішнього лівого кармана куртки ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10 000 грн. Після чого, ОСОБА_7 з викраденими грошами покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденими ними на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 грн.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом першої інстанції за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню та перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 , вважати його засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, звільнивши останнього на підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Апеляційну скаргу було подано також прокурором Харківської області, проте її вимоги та доводи є аналогічними тим, що містяться в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала доводи апеляційних скарг, просила задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 про дату та час розгляду апеляційних скарг були повідомлені належним чином. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення в апеляційних скаргах не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що ж стосується посилання апелянтів на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_7 саме за частиною 2 статті 185 КК України, то колегія суддів вважає їх такими, що не позбавлені правових підстав, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно обвинувального акту органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано як таємне викрадення майна, вчинене ПОВТОРНО, оскільки стосовно нього зареєстровані в ЄРДР два кримінальні провадження, які на даний час знаходяться в провадженні м. Києва (08 01 2019 року ОСОБА_7 притягнутий до кримінальної відповідальності Печерським УГУНП в м. Києві за ч.1 ст. 185 КК України та 31 10 2019 року Солом`янським УГУНП в м. Києві за ч.2 ст. 185 КК України.

На даний час відомості щодо наявності остаточного рішення за результатами судового розгляду вказаних проваджень відсутні.

У зв`язку з викладеним констатації підлягає факт, що ОСОБА_7 вважається особою, яка не має судимостей.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може підлягати кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведена в законному порядку і встановлена в обвинувальному вироку суду.

Це положення співвідноситься з нормами п.3 ст. 129 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів резюмує, що остаточно винність особи у вчиненні кримінального правопорушення встановлюється обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили у встановленому законом порядку і саме до цього моменту особа вважається невинуватою у вчиненні злочину.

На підставі викладеного, оскільки на даний час відомості щодо наявності у відношенні ОСОБА_7 обвинувального вироку у кримінальних провадженнях, які перебувають у судах м. Києва відсутні, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави вважати ОСОБА_7 притягненим до кримінальної відповідальності та кваліфікувати його дії за ознаками повторності також відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів, на підставі вивчених матеріалів кримінального провадження, приходить до висновку щодо необхідності зміни вироку в частині перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч.2 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 08 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - змінити.

Апеляційні скарги прокурорів, - задовольнити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, а також в силу ст. 76 КК України вважати його ж таким на якого покладені обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4