Справа № 192/962/21
Провадження № 1-кп/192/118/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2021 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Солоне Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, одруженого, який має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , 2015 року народження, освіта середня, не працює, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 01.06.2009 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 187 ч. 2, 69, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 27.04.2011 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч. 2, 315 ч. 1, 317 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; по ст. 315 ч. 1 КК України виправданий; на підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання 1 місяць за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2009 до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 21.01.2013 по відбуттю строку покарання;
- 14.12.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч.3, 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 23.12.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.12.2017, до відбуття 1рік 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.10.2021 по відбуттю строку покарання.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , засуджений 23.12.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.391 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, знаходячись в місцях позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період відбуття покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі Солонянська ВК-21), здійснив нове кримінальне правопорушення.
Так, 02.02.2021 ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області за допущене 20.01.2021 порушення режиму утримання ОСОБА_5 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), строком на один місяць. Після звільнення з ПКТ своєї поведінки не змінив та знову продовжував порушувати режим утримання, а саме: 18.06.2021 близько 11.10 годині в приміщенні відділення СПС № 2 Солонянської ВК-21, розташованій за адресою с. Аполлонівка, військове містечко, 37, Солонянського району, Дніпропетровської області, в.о. начальника ДУ «СВК-21» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , який є представником адміністрації Солонянської ВК-21, засудженому ОСОБА_5 в присутності інших працівників Солонянської ВК-21, було об`явлено, що згідно графіка двогодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС № 2, з яким ОСОБА_5 ознайомлено 26.05.2021, відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України, яка передбачає, що засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово- побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день. ОСОБА_5 зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС № 2. Для цього засудженому ОСОБА_5 був наданий увесь необхідний господарський інвентар, а саме: гумові перчатки нові, віник, совок, після чого був вказаний обсяг роботи, підмітання підлоги коридору відділення СПС № 2, на що засуджений ОСОБА_5 маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, відповів категоричною відмовою. Після чого в.о. начальника ДУ «СВК-21» ОСОБА_7 вдруге звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_5 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 2, на що засуджений ОСОБА_5 публічно, в присутності працівників Солонянської ВК-21, повторно відповів категоричною відмовою. Потім засудженому ОСОБА_5 в.о. начальника ДУ «СВК-21» ОСОБА_7 були роз`яснені положення кримінального законодавства викладені в ст.391 КК України та він був попереджений про кримінальну відповідальність по вказаній статті за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, після чого в.о. начальника ДУ «СВК-21» ОСОБА_7 втретє звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_5 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 2, на що засуджений ОСОБА_5 знову відповів категоричною відмовою. Далі засуджений ОСОБА_5 був доставлений в медичну частину Солонянської ВК-21 для медичного обстеження, де він був обстежений фельдшером ОСОБА_8 , та виданий медичний висновок, що засуджений ОСОБА_5 працездатний, прибирання приміщень виконувати може. По прибутті у чергову частину Солонянської ВК-21, в.о. начальника ДУ «СВК- 21» ОСОБА_7 ще раз звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_5 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 2, на що засуджений ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою, хоча міг та зобов`язаний був виконати законні
вимоги представника адміністрації установи виконання покарань, у відповідності з ч.3 ст. 107 КВК України, яка передбачає обов`язки засуджених виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії, виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана

протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України

08 грудня 2021 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_9 беззастережно визнав обвинувачення за ст.391 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.391 КК України у виді 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75 КК України, йому визначається іспитовий строк - 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду та просив її затвердити.

Захисник ОСОБА_4 також підтримав угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, фактичні обставини справи не оспорював, просив затвердити укладену угоду.

При цьому ОСОБА_5 пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо, зокрема, нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ст.391 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом роз`яснені сторонам наслідки укладання вказаної угоди відповідно до вимог ч.2 ст. 473 КПК України.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Даними про особу ОСОБА_5 встановлено, що він звільнився 22.10.2021 по відбуттю строку покарання. ОСОБА_5 одружений, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Офіційно не працевлаштований, однак фізична особа-підприємець ОСОБА_10 гарантував укласти з ОСОБА_5 трудовий договір та прийняти його на посаду вантажника.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття.

Обставини, передбачені ст.67 КК України, що обтяжують його покарання, відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, вищезазначені обставини, наведені дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, та приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання і відповідно до ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного узгодженого покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 08 грудня 2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, укладену між прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.4 статті 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1