Справа № 128/2086/21
Провадження №11-кп/801/1257/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, зареєстрованогоза адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянинаУкраїни, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 01.02.2002 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.85, ч.2 ст.145, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.01.2003 року згідно ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на той самий строк. Згідно постанови Самарського районного суду міста Дніпропетровськ від 19.09.2003 року застосовано ст.81 КК України.
- 06. 10. 2005 року Амур-Нижньодніпровський районним судом міста Дніпропетровськ за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно постанови Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 26.01.2008 року застосовано ст. 81 КК України.
- 29.07.2009 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровськ за ч.1 ст. 187 ККУкраїни до 5 років позбавлення волі. Згідно постанови Синельниківсьго міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2012 року застосовано ст. 81 КК України
- 21.03.2014 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровськ за ч.2 ст.125 ч.2, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
- 18.05.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, приєднано 1 рік 3 місяці згідно вироку Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2014 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення
волі. Звільнився 05.05.2017 року по закінченню строку відбування покарання.
- 21.11.2018 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі.

по даній справі засуджений: 28.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

за участю сторін провадження:

прокурора : ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
засудженого: ОСОБА_10
В с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької від 27.09.2021 року заяву засудженого ОСОБА_10 , який відбуває покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України задоволено.
Звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2018, умовно-достроково з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком 11 (одинадцять) місяців 3 (три) дні.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_10 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що в судовому засіданні не встановлено даних про те, що засуджений ОСОБА_10 став на шлях виправлення та готовий до самокерованої правослухняної поведінки, не враховано судом висновки адміністрації ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» , що ОСОБА_10 неодноразово засуджувався за умовні корисні злочини, до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, після чого позитивних висновків для себе не зробив, не досяг ступеня виправлення, яке б свідчило про відмову від протиправної поведінки в подальшому слугувало б підставою до застосування до нього положень ст.81 КК України.
Також поза увагою суду залишено те, що згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 15.08.2021 засуджений ОСОБА_10 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
ОСОБА_10 не приймає участь в роботі самодіяльних організацій , соціально корисну активність в організації роботи не проявляє, не прагне до підвищення свого наявного загальноосвітнього рівня.
Прокурор звертає увагу, що рішенням комісії ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» протокол № 14 від 11.05.2021 року засудженому ОСОБА_10 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Враховуючи викладене, ухвала Вінницького районного суду Вінницької області про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_10 є незаконною та необгрунтованого, а тому підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України, неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду, викладених в
судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Засуджений ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, по даній справі по даній справі ОСОБА_10 засуджений 28.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахується з 30.08.2018 року, кінець строку 30.08.2022 року.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-труд ової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_10 суд ретельно перевірив формально юридичні та оціночні підстави умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 , погодженої заступником начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_12 , в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_10 знаходиться з 31 серпня 2018 року, в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» прибув 14.02.2019 з Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, за час відбування покарання в установі характеризувався посередньо. Перебуваючи на дільниці ресоціалізації ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», ОСОБА_10 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, заохочувався три рази. 13.01.2020 за постановою начальника установи переведений до дільниці соціальної реабілітації при ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)». Працевлаштований на дільниці соціальної реабілітації різноробочим на контрагентському об`єкті «Вінницький райагроліс», у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе; намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення»; вину у скоєному злочині визнав повністю; соціально корисні зв`язки підтримує з дружиною, дочкою, матір`ю та батьком шляхом телефонних розмов і побачень
Під дію ст. 81 КК України підпадає по відбуттю 2/3 строку призначеного покарання, а саме 30.04.2021 року .
Факт наявності заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_10 підтверджується довідкою начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_13 , з якої вбачається, що ОСОБА_10 6 разів отримав подяки, а саме: 10.07.2019 року наказ №65/зас-19; 10.10.2019 року наказ № 93/зас-19; 11.01.2020 року наказ № 9-зас; 10.04.2020 року наказ № 50-зас-20; 10.07.2020 року наказ № 87; 15.10.2020 року наказ № 136 подяку за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності постанова б/н від 28.12.2020 року 10 діб ДІЗО за перебування у стані алкогольного сп`яніння; постанова б/н від 18.02.2021 року створив конфліктну ситуацію із засудженим.
Наказом № 82/зас-21 від 08.07.2021 року достроково знято раніше накладене стягнення за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Наявність 7 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, те що ОСОБА_10 працевлаштований, режиму утримання та внутрішнього розпорядку не порушує, про що зазначає у апеляційній скарзі прокурор підтверджують висновки суду першої інстанції, які ґрунтуються на дослідженні сукупності обставин, які мають з`ясовуватись при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_10 , відбуваючи покарання не зробив для себе позитивних висновків, вчиняв порушення режиму утримання, своєю негативною поведінкою не довів своє виправлення, є безпідставними, оскільки при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання.
Щодо доводів прокурора про наявність у ОСОБА_10 судимостей, що істотно впливає на висновки суду, то вони є необгрунтованими, з огляду на те, що ці відомості враховуються у сукупності з іншими обставинами провадження та даними про особу засудженого та самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_10 та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_10 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права , підстави для скасування якого відсутні.
Доводи апеляційної скарги прокурора безпідставні та належним чином необгрунтовані.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 року про задоволення заяви засудженого ОСОБА_10 про застосування ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4