465/8793/21
1-кс/465/2451/21
У Х В А Л А
Іменем України

03.12.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представників потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши клопотання ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000308 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

встановив:
30 листопада 2021 року ст.слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м.Львова з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Короткий зміст клопотання.
В обґрунтування клопотання ст.слідчий зазначає, що 04.11.2021 року до ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія про те, що 04.11.2021 року близько 11.00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , його знайомий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Федеративної Республіки Нігерія, проник до квартири АДРЕСА_2 та вчинив напад на ОСОБА_11 , поєднаний із насильством, небезпечним для його життя та здоров`я, та заволодів його гаманцем із грошовими коштами в сумі 1000 доларів США та належним йому мобільним телефоном торговельної марки «Huawei Pro».

04 листопада 2021 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Федеративної республіки Нігерія, громадянина Нігерії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 . 05.11.2021 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

05.11.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_13 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом затримання ОСОБА_9 на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також у клопотанні зазначається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, який після вчинення злочину втік з місця скоєння кримінального правопорушення, однак в порядку ст.208 КПК України був затриманий працівниками поліції, а отже може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, так як вони є громадянами однієї держави та мають спільних знайомих, незаконно впливати на свідка ОСОБА_14 , яка є його дівчиною, може вжити заходів до знищення або приховування предметів і знаряддя кримінального правопорушення, оскільки такі знаходяться за місцем його проживання, а обшук і вилучення вказаних речей у вказаному місці на даний час не проведено.

06.11.2021 року ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 06.11.2021 року в задоволенні клопотання ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_10 , про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком на 30 днів. Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 30 днів такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом; не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування із свідком, потерпілим та експертами у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
При цьому ст.слідчий зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та не може бути завершене до закінчення строку дії ухвали про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, відтак виникла необхідність у продовженні строку його дії з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В поданому клопотанні ст.слідчий покликався на те, що продовжують існувати ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, експертів.
Позиції учасників кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з підстав викладених у ньому, зазначив, що продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, експертів. Додатково наголосив, що досудове розслідування не може бути проведене до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки необхідно провести ряд експертиз, слідчий експеримент та додатковий допит свідка. Просив продовжити ОСОБА_9 строк дії покладених обов`язків на 30 днів.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні частково підтримав подане клопотання, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22.00 год. до 06.00 год., оскільки такий запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Додатково просив врахувати, що його підзахисний за час обрання домашнього арешту не порушував застосованих до нього обов`язків, здав свій закордонний паспорт, сприяє слідству у встановленні істини у кримінальному провадженні, з`являється на виклики до слідчого. Щодо ризику незаконного впливу на експертів просив врахувати, що таке видається малоймовірним або неможливим, оскільки навіть розгляд даного клопотання відбувається за участі перекладача.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_7 та просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби. Зазначив, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні, не підтверджені жодними матеріалами, а ґрунтуються лише на припущеннях. Вказав, що після обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу та покладення на нього певних процесуальних обов`язків, останній продемонстрував зразкову поведінку. Просив врахувати, що працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являються до нього з періодичністю три години, в тому числі вночі, просять показати посвідку на проживання. Наголосив, що його підзахисний не має жодного наміру переховуватися від слідства, на підтвердження цього вказав, що матір підозрюваного із США приїхала до нього.
Крім цього, адвокат ОСОБА_6 просив долучити до матеріалів справи роздруківки зі сайту таксі «Bolt», з яких вбачається, що підозрюваний зі свідком доїхали до місця проживання потерпілого на таксі та після події, викликавши таксі поїхали до свого місця проживання. Відтак з місця події не втікав.
Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників. На запитання слідчого судді пояснив, що їжу готує мама та дружина, а необхідні речі та продукти замовляє за допомогою служби доставки «Glovo». Підтвердив, що здав свій паспорт для виїзду за кордон. Відповів, що зі свідком та потерпілим не спілкувався з 04.11.2021 року.

Захисники потерпілого адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подане прокурором клопотання, просили врахувати, що наявні ризики переховування від слідства та суду, та незаконного впливу на потерпілого. Зокрема наголосили, що потерпілий виїхав в інше місто, оскільки боїться за своє життя та здоров`я.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.
Ознайомившись із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, а також захисників потерпілого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

05.11.2021 року ОСОБА_9 у відповідності до ст.ст.42, 276, 277, 278, КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

06.11.2021 року ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 06.11.2021 року в задоволенні клопотання ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_10 , про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком на 30 днів. Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 30 днів такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом; не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування із свідком, потерпілим та експертами у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Дана ухвала суду залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18.11.2021 року.

Розділ II Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

До запобіжних заходів частина перша статті 176 КПК відносить домашній арешт. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч.1 ст. 181 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч.6 ст.181 КПК).

Частина четверта ст.199 КПК визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до змісту ч. 3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тобто, при вирішенні питання про продовження строку обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчий суддя, керуючись загальними приписам, які регулюють застосування запобіжного заходу, з урахуванням додаткових відомостей, має дослідити наявність таких обставин: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу чи покладених обов`язків; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; 4) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри.
Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.
Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.
Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту ОСОБА_13 та протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ..

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_9 , дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні та що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_9 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо ризиків кримінального провадження.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, на даний час продовжують існувати ризики, визначені у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання в частині ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, прокурор посилається на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з місця події втік.

Щодо ризику переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим та таким, що продовжує існувати.

Даний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується втечею з місця вчинення особливо тяжкого злочину.

Проти даного обґрунтування заперечив захисник та зазначив, що ОСОБА_9 не втікав, а після конфлікту з потерпілим повернувся до місця свого постійного проживання про що долучив в судовому засіданні роздруківки із сайту служби таксі «Bolt».

Викладені захисником заперечення підтверджуються протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка показала, що після конфлікту з потерпілим, підозрюваний повернувся з нею до місця свого постійного проживання.

Слідчий суддя зазначає, що факт втечі з місця вчинення кримінального правопорушення, з огляду на викладене, є суперечливим, а тому дане обґрунтування слідчим суддею не враховується.

Разом з тим, при оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 у сукупності з іншими обставинами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний є громадянином іноземної держави; тимчасово проживає в Україні; одружений з громадянкою України, проте з нею тривалий час не проживає; матір підозрюваного - громадянка США (приїхала в Україну до сина та перебуває з ним), а його троє дітей проживають в США.

У судовому засіданні, стороною захисту зазначено, що ОСОБА_9 здав свій паспорт для виїзду за кордон.

Разом з тим, сторона обвинувачення просила врахувати, що громадянство Федеративної республіки Нігерії не забороняє наявність двох і більше громадянств, а від так можливість мати декілька паспортів для виїзду за кордон.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику впливу підозрюваним на потерпілого, з яким підтримувалися дружні стосунки та свідка, яка є дівчиною підозрюваного.

Разом з тим, ризик впливу на експертів в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає недоведеним та при відхиленні такого, враховує позицію захисту, яка полягає у тому, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, не володіє українською мовою та не має стійких соціальних зв`язків в Україні для реалізації незаконного впливу.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати, що одним з обов`язків, які застосовані ухвалою слідчого судді від 06.11.2021 року є необхідність утримуватися від спілкування із свідком, потерпілим та експертами у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні на запитання прокурора «коли востаннє підозрюваний спілкувався із потерпілим чи свідком» ОСОБА_9 відповів, що в день коли мали місце вказані в клопотанні події.

КПК встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, наведені прокурором обставини свідчать про наявність ризику впливу підозрюваного на свідка та потерпілого, який наразі не зменшився.

На час розгляду даного клопотання слідчому судді не надано доказів протилежного.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

У свою чергу, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом, який при цьому враховує права та свободи підозрюваного. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, цілодобовий домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження прав та свобод підозрюваного.

З урахуванням вищенаведеного, вважаю необхідним продовжити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком на 30 днів, який є необхідним та достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Оскільки ризики переховування і впливу на потерпілого та свідка - доведені, слідчий суддя вважає, що переміщення ОСОБА_9 повинне бути обмеженим на час проведення розслідування, тож не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі заміни цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби.

Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт та строку на який необхідно продовжити запобіжний арешт.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 06.11.2021 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обрано на 30 днів.

Строк досудового у кримінальному провадженні №0000308 до 05.01.2021 року.

У клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та прокурором в судовому засіданні зазначено, що завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали про обрання домашнього арешту неможливо, оскільки потрібно провести ряд слідчих та (розшукових) дій.

Таким чином, зважаючи на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 05.01.2022 року та наявна необхідність у проведенні (завершенні) ряду слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, які раніше не було проведено з об`єктивних причин, слідчий суддя вважає обґрунтованим продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, ОСОБА_9 на 30 днів.

Слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження. Метою застосування електронного засобу контролю є здійснення контролю за переміщеннями підозрюваного з урахуванням заборони на виїзд за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000308 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком на 30 днів.
Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом;

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватися від спілкування із свідком, потерпілим та експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_10 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.
Ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1