Справа № 191/3158/21
Провадження № 1-кс/191/570/21
У Х В А Л А
іменем України

29 вересня 2021 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого- ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи директором КОЗЗСО "Раївський НВК" (ЄРДПОУ 21899499, адреса: Синельниківський район, с. Раївка, вул. Таланова, буд. 7) в період з квітня 2019 по серпень 2020 року, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив бюджетні грошові кошти, чим спричинив державі матеріальний збиток.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а відтак будучи відповідно до пункту 1 примітки до ст.364 КК України службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи прямий протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в період з квітня місяця 2019 року по серпень місяць 2020 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора КОЗЗСО «Раївський НВК» Раївської сільської ради, та будучи відповідальним за фінансового-господарську діяльність вказаного закладу, будучи попередньо обізнаним про необхідність погодження преміювання керівників навчального закладу з органом вищого рівня, а саме Раївською сільською радою, а також розуміючи, що бухгалтер ОСОБА_6 , підпорядковується його наказам, маючи прямий єдиний протиправний умисел, вирішив заволодіти грошовими коштами, належними державі.

Всього за період з квітня 2019 року по серпень 2020 року ОСОБА_4 шляхом зловживання службовим становищем умисно протиправно привласнив бюджетні грошові кошти на загальну суму 174 917,78 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами судово-економічної експертизи № 3295/3296-21 від 05.08.2021.

24.09.2021 о 17:04 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
У зв`язку з тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням завдано шкоди державі в особі Раївської сільської ради, на прокурора шляхом подання цивільного позову в інтересах держави у відповідності до ч. 3 ст. 128 КПК України покладається обов`язок щодо вжиття заходів для відшкодування завданої шкоди.
Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0229 площею 6,67 га, яка розташована на території Миролюбівського старостинського округу № 4 Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Вартість земельної ділянки становить 180 611 грн. 56 коп.

Слідчий вважає, що для забезпечення цивільного позову виникає необхідність у накладені арешту на вказану земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про спадщину.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив накласти арешт на земельну ділянка з кадастровим номером :01:002:0229 площею 6,67 га, яка розташована на території Миролюбівського старостинського округу № 4 Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, з позбавленням ОСОБА_4 права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого в частині заборони розпорядження земельною ділянкою, проти арешту шляхом заборони відчуження не заперечували. Також захисник послався на необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , що ставить під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення обвинуваченого, його захисника, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.
16.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

24.09.2021 про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, повідомлено ОСОБА_4 .
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який сформовано 24.09.2021, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0229 площею 6,67 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Підстава - свідоцтво про право на спадщину, реєстровий номер 2-480, видане державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 08.02.2019.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що з метою забезпечення майбутнього цивільного позову виникає необхідність у накладені арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:002:0229 площею 6,67 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, власником якої на підставі свідоцтва про спадщину є ОСОБА_4 , тому, суд вважає клопотання слідчого обґрунтованим, але таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. ч. 3, 4 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що застосування арешту шляхом заборони відчуження земельної ділянки без позбавлення права користування та розпорядження буде належним та достатнім засобом для досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення пропорційності в обмеженні права власності і метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Що стосується доводів захисника про необґрунтованість підозри , повідомленої його підзахисному, суд зазначає наступне.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а тому доводи захисника в цій частині слідчий суддя не приймає до уваги.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вважає також за необхідне заборонити державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна. Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації обтяжень , вимоги слідчого щодо зобов`язання державного реєстратора або інших осіб, уповноважених на вчинення реєстраційних дій (посадових осіб Міністерства юстиції України, нотаріусів) внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна є зайвими.
Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0229, площею 6,67 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, та належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, з позбавленням права відчуження вказаного нерухомого майна, без позбавлення права користування та розпорядження.
Заборонити державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1