№558/482/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року смт Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в ході розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000024 від 29 квітня 2013 року відносно обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого директором Демидівського ВПУ №25, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183 КК України, клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження.

ВСТАНОВИВ:
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 , в період часу з 12 березня 2010 року по 25 жовтня 2013 року, перебуваючи на посаді директора Вищого професійного училища №25 смт Демидівка, що розташоване в смт. Демидівка по вул. Миру, 114 Рівненської області, яке згідно п.1.1 Статуту Вищого професійного училища №25 смт. Демидівка є державним професійно-технічним навчальним закладом і є неприбутковою організацією, в порушення ст. 53 Конституції України, якою передбачено, що держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах, а також ч.2 ст.5 Закону України «Про професійно-технічну освіту», де зазначено, що професійно-технічна освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних професійно-технічних навчальних закладах безоплатно, за рахунок держави, будучи службовою особою, виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки щодо управління ВПУ №25 смт. Демидівка, використовуючи надані йому повноваження, діючи умисно, чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, грубо порушуючи конституційні права учнів на безоплатну освіту, оскільки в данному державному навчальному закладі для учнів державної форми навчання не передбачена плата за навчання, діючи в інтересах третіх осіб, з метою наповнення рахунку ВПУ №25 смт. Демидівка, під час батьківських зборів 12 березня 2010 року, 23 червня 2011 року, 14 березня 2012 року та 12 березня 2013 року, що відбувалися у ВПУ №25 смт Демидівка, неодноразово особисто висував до учнів даного училища та до їх батьків незаконні вимоги, обов`язкові до виконання, внести плату за навчання кожним учнем в якості благодійного внеску на навчальні потреби за кожен курс навчання, повідомивши при цьому, що сплата благодійної допомоги є обов`язковою, вищевказані кошти необхідні для проведення ремонтних робіт та покращення матеріальної бази в училищі, а також діючи умисно, з метою створення умов, за яких учні та їх батьки були змушені сплатити кошти, які останній незаконно вимагав, як плату за навчання, незаконно примушував майстрів даного навчального закладу доводити учням розмір сплати внесків за навчання та наголошувати на обов`язковості їх сплати під виглядом благодійних внесків.

ОСОБА_4 , маючи намір приховати надходження коштів на рахунок ВПУ №25 смт.Демидівка від учнів за навчання у даному навчальному закладі, ініціював створення 23.06.2011 благодійного фонду «Добробут», після чого діючи в інтересах благодійного фонду, з метою наповнення рахунку даного фонду, з якого фінансується ВПУ №25 смт.Демидівка, продовжував висувати до учнів та їх батьків незаконну вимогу про оплату за навчання, замаскувавши її під виглядом благодійної допомоги, чим грубо порушив вимоги п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації», де чітко визначено, що благодійництво - це добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги.

Виконуючи незаконну вимогу директора ОСОБА_4 учні ВПУ №25 смт Демидівка та їх батьки, шляхом перерахування коштів на рахунок ВПУ №25 смт Демидівка, а з 23.06.2011 на рахунок благодійного фонду «Добробут», сплатили кошти в сумі 177818 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 53 Конституції України та ч.2 ст.5 Закону України «Про професійно-технічну освіту», згідно якої професійно-технічна освіта здобувається громадянами України в державних та комунальних професійно-технічних закладах безоплатно, за рахунок держави, з метою отримання навчальним закладом грошових коштів, які відповідно п.18 «Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.1999 №992, повинні надходити від фізичних та юридичних осіб, де учні проходили виробничу практику, умисно, в період 2010-2013 років, чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, грубо порушуючи конституційні права учнів ВПУ №25 смт.Демидівка на безоплатну освіту, зобов`язав їх з метою зарахування виробничої практики сплатити власні грошові кошти за проходження виробничої практики.

Так, впродовж 2010-2011 років ОСОБА_4 надавав незаконну вказівку майстрам ВПУ №25 смт.Демидівка повідомляти учнів даного навчального закладу про необхідність внесення власних коштів на рахунок ВПУ №25 смт.Демидівка від, ніби-то, отриманої ними заробітної плати під час проходження виробничої практики.

В результаті зазначених неправомірних дій учні ВПУ №25 смт.Демидівка та їх батьки, шляхом перерахування коштів на рахунок ВПУ №25 смт.Демидівка, в період з 01.09.2010 по 31.08.2013 сплатили кошти в сумі 60988 грн.

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.183 КК України, як умисні, що виразилися у незаконній вимозі оплати за навчання у державному навчальному закладі.

14 січня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 183 КК України на підставі ст. 49 КК України і закриття у зв`язку з цим кримінального провадження №0000024, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183 КК України.

В судовому засіданні, 14 січня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 183 КК України не визнав, однак не заперечував проти закриття кримінального провадження за ч.2 ст.183 КК України відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження із зазначених мотивів йому роз`яснені та зрозумілі.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засідання клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.183 КК України на підставі ст. 49 КК України і закриття у зв`язку із цим кримінального провадження №0000024, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183 КК України підтримав та просив його задоволити.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.183 КК України у зв`язку із закінченням строків давності підставним та таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Дані про ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування або суду чи вчинення останнім нового кримінального правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та осбливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч.2 ст. 183 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк. з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому злочин, передбачений ч.2 ст. 183 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Таким чином, на момент розгляду клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності минули строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 183 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом, ОСОБА_4 , в судовому засіданні роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.
В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 р. № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, суд вважає, що дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження №0000024, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
На підставі наведенного,
керуючись ч. 4 ст. 26, ч.4 ст.56, п.7 ч. 1 ст. 284, ч.1 п.1 ст.477 КПК України,
суд ,-

УХВАЛИВ :
Кримінальне провадження, №0000024, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 183 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000024, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 29 квітня 2013 року.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1