СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1128/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0000299, внесеного 10 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працює, вдівця, який має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 31 січня 2021 року о 13 годині 27 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги проспекту Леся Курбаса зі сторони бульвару Ромена Роллана в напрямку Кільцевої дороги зі швидкістю приблизно 2-3 км/год., наближався до регульованого пішохідного переходу, розташованого по проспекту Леся Курбаса, 20 в місті Києві, позначеного дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2 та обладнаним пішохідним світлофором ПДР.
В цей же час проїзну частину проспекту Леся Курбаса по регульованому пішохідному переходу, на дозволяючий сигнал світлофора з права на ліво, по ходу руху вищевказаного автомобіля марки «Toyota» моделі «Avensis», серед інших пішоходів у повільному темпі переходив пішохід ОСОБА_7 , причому здолав відстань від бордюрного каменю приблизно 4 метри.
Під час руху ОСОБА_4 , допустив порушення вимог п. 1.3, п. 1.5 підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 16.2, 16.9 та 18.2 Правил дорожнього руху України:
- п. 1. 3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 16.2 на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

- п. 16.9 під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків. Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків;

- п. 18.2 На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 , виявились в тому, що він, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи маневр повороту праворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, наближаючись до регульованого пішохідного переходу на якому перебували пішоходи, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-335-2021 від 27.04.2021 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого стегна: крововиливи у м`яких тканинах лівого коліна; розрив медіальної колатеральної зв`язки, медіального утримувача наколінника; імпресійні переломи латеральних виростків стегнової і великогомілкової кісток, яка супроводжувалась синовіїтом, бурситом, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.
Порушення вимог п. 1.3, п. 1.5 підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 16.2, 16.9 та 18.2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 31 січня 2021 року о 13 годині 27 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Avensis» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Леся Курбаса у м. Києві, виконуючи поворот праворуч на регульованому перехресті з бульвару Ромена Роллана, через свою неуважність не зупинився перед регульованим пішохідним переходом та здійснив наїзд на пішохода, який переходив проїзну частину по вказаному пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора та відразу зупинився, після чого були викликані працівники поліції та швидка медична допомога. Він не оспорює, що внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху пішохід отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 25000 грн. не визнав, оскільки не вважає, що спричинив моральних страждань потерпілому, про стягнення матеріальної шкоди визнав частково в частині підтверджених витрат.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 31 січня 2021 року о 13 годині 27 хвилин він разом із сином переходив проїжджу частину бульвару Ромена Ролана у м. Києві по регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора для пішоходів, Коли він вийшов на частину дороги, що призначена для руху транспортних засобів в напрямку Кільцевої дороги, на нього стався наїзд передньою частиною автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що повертав зі сторони бульвару Ромена Роллана та повертав направо на проспект Леся Курбаса, під керуванням ОСОБА_4 . Удар прийшовся в праву нижню кінцівку. В подальшому він був госпіталізований до лікарні.
Судом також досліджені докази сторони обвинувачення, які зібрані в ході досудового розслідування та ретельно перевірені в ході судового слідства, а саме:
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 січня 2021 року, яким було зафіксовано факт ДТП, а саме наїзд автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_7 , якасталася в м. Києві на пр. Л. Курбаса, 19А в світлу пору доби ( а.п. 43-54);

- протокол огляду від 18.05.2021, об`єктом огляду була комплексна система відеоспостереження м. Києва "Безпечне місто", під час перегляду наявних камер, було виявлено, як 31 січня 2021 року о 13 годині 27 хвилин автомобіль сірого кольору марки «Toyota» моделі «Avensis», рухаючись від пр. Л. Курбаса в м. Києві (зі сторони кінцевої зупинки швидкісного трамваю) в напрямку виїзду на Кільцеву дорогу в м. Києві не зупинився перед регульованим пішохідним переходом та не пропустив пішоходів, які рухалися на зелений сигнал пішохідного переходу, в результаті чого збив чоловіка, який рухався з дитиною (тримаючи її своєю правою рукою за її ліву руку) в напрямку від кінцевої зупинки швидкісного трамваю до ТРЦ «Апрель», що за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 19-А. При цьому, вказаний автомобіль збив чоловіка на пішохідному переході, приблизно по середині проїжджої частини дороги, яка складається із двох смуг попутного руху. В результаті зіткнення чоловік, якого збив автомобіль, разом із дитиною впали на проїжджу частину дороги, відлетівши декілька метрів від автомобіля. Після зіткнення видно, як із водійського місця автомобіля сірого кольору марки «Toyota» моделі «Avensis» вийшов чоловік зовні схожий на ОСОБА_4 та підійшов до вищевказаного чоловіка з дитиною (а.п.56-64);
- висновок експерта №042-335-2021 від 27 квітня 2021 року з якого вбачається, що 31 січня 2021 року ОСОБА_7 були спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Локалізація наявного тілесного ушкодження, окремі морфологічні складові та відомі обставини події, дають підстави вважати, що наявне тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок автомобільної аварії зіткнення автомобіля (який рухався) з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні та утворилися до 13 год. 41 хв. 31 січня 2021 року (а.п. 181).

Оцінюючи надані докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості і тому кваліфікує його дії за за ч. 1 ст. 286 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 286 КК України), відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вдівець, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_8 2006 року народження.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки вказана дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, сталась через грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, доказів того, що він працює і його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами та є єдиним джерелом його існування, суду не надано. При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи та особи винного, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, з огляду на те, що обвинувачений, будучи звільненим від покарання з випробуванням матиме реальну можливість відшкодовувати заподіяну моральну шкоду, суд вважає, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши цивільний позов ОСОБА_7 та додані до нього матеріали, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до наступного висновку.
Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 25000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 17958,20 грн. ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, крім іншого було порушено його звичайний спосіб життя. Так, до 31 січня 2021 року він працював адвокатом та вів активний спосіб життя, однак в результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав травму правого стегна. В період часу з 31.01.2021 року по 14.04.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні та не міг виконувати свої професійні обов`язки адвоката, тому має право на відшкодування шкоди, розмір якої становить виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за 2,5 місяці 15000 грн. та витрати на лікування у розмірі 2958,20 грн., а загальний розмір матеріальної шкоди 17958,20 грн. Крім того під час наїзду поряд з ним знаходився його малолітній син, який отримав психологічний стрес внаслідок чого боїться переходити проїжджу частину дороги. У теперішній час через незадовільний стан здоров`я йому ( ОСОБА_7 ) важко виконувати повсякденні обов`язки, він відчуває постійний психологічний дискомфорт та відірваність від активного соціального життя. Крім цього, постійно згадує подію та відчуває страх можливого повторення подій, порушився режим дня та сну та йому важко виконувати повсякденні та професійні обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 1202 ЦК України стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_7 не надав доказів перебування його на стаціонарному лікуванні у період з 31 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року та даних про те, що він здійснює адвокатську діяльність та втратив дохід внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 2958 грн. 20 коп. витрат на лікування, а у частині відшкодування втраченого доходу у розмірі 15000 грн. вважає за необхідне відмовити.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов в частині відшкодування обвинуваченим моральної шкоди в розмірі 25000 грн. суд приходить до висновку про його задоволення частково.

Так, судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого (цивільного відповідача), які полягали у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, потерпілому (цивільному позивачу) ОСОБА_7 заподіяно моральну шкоду, яка виявилась у тому, що наслідки вчинення 31 січня 2021 року дорожньо-транспортної пригоди постали для позивача як психотравмуючі та обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності та викликали формування негативних психологічних переживань.

Після вчинення обвинуваченим злочину, потерпілий переніс фізичний біль, обумовлений спричиненими йому середньої тяжкості тілесними ушкодженнями та переживав емоційний стрес, у зв`язку з чим у нього виникала необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності.

Негативні наслідки вчинення обвинуваченим відносно позивача злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та визначає його у розмірі 10000 грн.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370-374, 376 КПК України, суд ,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заявлений по справі потерпілим - цивільним позивачем цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2958 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речовий доказ по справі: автомобіль марки "Toyota Avensis" , д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_4 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1796 грн. 90 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1