18.01.2022
Справа № 642/6704/21
Провадження № 1-кп/642/29/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2021 ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено. Строк тримання під вартою спливає 14.01.2022.

У судовому засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, та вважали за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід.

Згідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2 місячного строку.

Вислухавши думки учасників провадження суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченої щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді питання про запобіжний захід, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Та, враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 , мається ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що доцільно продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного обвинувального акту триває, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а також, що на цей час у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які були враховані Ленінським районним судом м. Харкова 26.11.2021, суд приходить до висновку, що обраний відносно нього запобіжний захід слід продовжити ще на 60 діб.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом встановлено:

1) відсутність перешкод призначення судового розгляду, які передбачені п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України;

2) обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України,

3) відсутність підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст.284 КПК України,

4) кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м.Харкова.

Відповідно до вимог ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання про можливість призначення судового розгляду, суд приходить до висновку що є всі достатні підстави для призначення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 176-177, 314-316, 331, 372 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні на 03 березня 2022 року на 11-00 годину.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 березня 2022 року включно.

Строк дії ухвали закінчується 13 березня 2022 р.

Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Про місце та час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченим з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1