УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001279 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим слідством встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №379-ОС від 19.08.2021, старший сержант ОСОБА_4 призначена на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, старший сержант ОСОБА_4 при виконанні службових обов`язків, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

Крім того встановлено, що 20.10.2021, приблизно в обідній час, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить інспектору прикордонної служби 2-ї категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою мессенджера «Whats App» надійшов телефонний дзвінок від невстановленої досудовим розслідуванням особи чоловічої статті, здійснений з номеру телефону НОМЕР_2 .

Зазначена невстановлена особа, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою реалізацію свого злочинного умислу на надання неправомірної вигоди службовій особі, будучі обізнаною з посадою, яку обіймає ОСОБА_4 , тобто достеменно знаючи, що вона є службовою особою Державної прикордонної служби, в ході телефонної розмови повідомив, що йому необхідно документально оформити факт перетину державного кордону України на вїзд в Україну без фізичної присутності власника документа в прикордонному пункті пропуску з обов`язковим проставлянням необхідних відміток (дато-штампу) у паспорт та внесенням інформації у базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо громадян республіки Молдова.

Також невстановлена особа, з метою надання неправомірної вигоди, звернулась до ОСОБА_4 із пропозицією надати їй грошові кошти в сумі 500 доларів США за кожну особу, документальне оформлення перетину кордону щодо якої буде здійснено.

Разом з тим, повідомив, що у зв`язку із неможливістю самостійного прибуття до міста Рені, до ОСОБА_4 звернеться інша особа, яка обізнана про обставини справи.

Зазначені висловлювання невстановленої в ході розслідування особи, ОСОБА_4 оцінила як пропозицію наданя їй неправомірної вигоди, у зв`язку із чим повідомила про зазначений факт правоохоронним органам.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючим під контролем правоохоронних органів, 27.10.2021, приблизно о 20:00 годині, прибула за місцем повідомленим невстановленою особою телефонним зв`язком, біля магазину «Вест», розташованому за адресою: Одеська область, місто Рені, вулиця 28 Червня, будинок 241А.
Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 зустрілась із ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході зазначеної зустрічі, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , достовірно знаючи про посаду ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи протиправний умисел спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, повідомив ОСОБА_4 , що він обізнаний про обставини справи та підтвердив раніше висловлену невстановленою особою пропозицію надання їй грошових коштів із розрахунку 500 доларів США за кожен факт документального оформлення перетину державного кордону України особами, які фактично не перебувають в пункті пропуску через державний кордон України. Крім того, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи умисно, відповідно до узгодженого з невстановленою особою плану вчинення злочину, передав ОСОБА_4 паспорт громадянина республіки Молдова № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , для оформлення перетину зазначеною особою державного кордону України, при цьому повідомив, що паспорт є якісною підробкою та особа, яка буде ним в подальшому користуватися фактично є громадянином Туреччини.
Після передачі ОСОБА_4 , паспорту для вчинення нею, як службовою особою, в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_4 про те, що грошові кошти вона отримає після повернення йому паспорту із внесеними відповідних даних про перетин кордону та домовився про зустріч на протязі тижня.
Вже, 03.11.2021 року, приблизно о 14:15 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , під час чергової зустрічі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . останній, з метою реалізацію свого злочинного умислу на надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи в інтересах третіх осіб, на виконання заздалегідь висловлених пропозицій, надав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 500 доларів США, що становить 14 645 гривень 20 копійок (згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.11.2021), та взамін отримав паспорт громадянина республіки Молдова № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , із відповідною відміткою (дата-тампом) про перетин державного кордону України, після чого був затриманий на місці вчинення злочину.

В ході досудового розслідування, стороною обвинувачення, в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України, 03.11.2021 отримано від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 належний їй мобільний телефон марки «Meizu», імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , з сім картою НОМЕР_6 , за допомогою якого у мессенджері «Whats App» здійснювалась переписка із невстановленою особою, яка представлялась ОСОБА_10 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_5 щодо обставин вчинення злочину.

Таким чином, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладені арешту на рухоме майно у вигляді мобільного телефону марки «Meizu», імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , з сім картою НОМЕР_6 .

В ході розслідування, отримано заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є власником мобільного телефону марки «Meizu», імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , про те, що вона з власної волі надає стороні обвинувачення зазначене майно. Крім того, на підтвердження факту володіння мобільним телефоном, ОСОБА_4 додано скріншоти її переписки з підозрюваним у кримінальному провадженні, тим самим підтвердивши факт користування майном на протязі тривалого часу.

Таким чином, враховуючи, що на мобільному телефоні збереглись оригінали відомостей про спілкування (переписку) ОСОБА_4 з підозрюваним з приводу обставин вчинення злочину, мобільний телефон «Meizu», імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , з сім картою НОМЕР_6 є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим прийнято відповідне процесуальне рішення.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна, зазначаючи, що вказаний об`єкт рухомого майна є речовим доказом у кримінальному провадженні та незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення, псування, відчуження майна, а також з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність, в якій також зазначив, що власник майна повідомлена належним чином про дату розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що мобільний телефон марки «Meizu», імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , який виданий стороні обвинувачення, належить ОСОБА_4 , тобто особі, за заявою якої було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором у клопотанні не доведено загроза знищення, псування, відчуження майна, не доведено необхідність в накладенні арешту на майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001279 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України відмовити.
Зобов`язати власника майна ОСОБА_4 на першу вимогу слідчого, прокурора надати мобільний телефон марки «Meizu», імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1