Справа № 561/563/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року смт Зарічне

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24 травня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вичівка Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, на підставі угод про визнання винуватості, -
в с т а н о в и в:
24 травня 2021 року приблизно о 15 год ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі «Татарське», що поблизу с.Кухітська Воля Вараського району, порушуючи вимоги ст.19 Кодексу України «Про надра» самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, з корисливих мотивів, з`єднав знаряддя для видобутку бурштину в суцільну конструкцію, завів двигун мотопомпи та підготувався до розмиву верхнього шару ґрунту з метою здійснити незаконний видобуток бурштину. Відповідно до Закону України Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними від 18.11.1997 р. та Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, бурштин відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і є дорогоцінним камінням органогенного утворення. Проте, із причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , злочин не було доведено до кінця, оскільки останній, помітивши працівників ВП № 2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області, які рухались на службовому автомобілі «Nissan Patrol», та з метою залишитись непоміченим, згорнув знаряддя, підготовлені ним для вчинення злочину, сховав їх та мотопомпу неподалік в кущах. Таким чином, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , останній не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Своїми умисними діями, які виразились в незакінченому замаху на незаконне видобування бурштину, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України.
08 липня 2021 року між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту вищезазначеної угоди вбачається, що сторони визнають вищезазначені обставини формулювання обвинувачення і кваліфікацію діяння за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України. Обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України. Сторони узгодили вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обмеження волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України сторони в угоді зазначили і їх розуміють.
Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 474 КПК України, суд на підставі пояснень сторін переконався в тому, що сторони уклали угоду добровільно і її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України є правильною і передбачає на підставі ч. 4 ст. 469 КПК України можливість укладення угоди про визнання винуватості.
Судом роз`яснено обвинуваченому положення норми ч. 3 ст. 474 КПК України.
Обставин, що перешкоджали б призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене угодою про визнання винуватості, не встановлено.
Отже, є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Запобіжний захід не застосовувався.
Цивільний позов не заявлявся.
Вирішуючи питання речових доказів, суд у відповідності до пункту 5 ч. 9 ст. 100 КПК України враховує, що майно, яке було предметом кримінального правопорушення, конфіскується в прибуток держави.
З врахуванням наведених обставин, керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 липня 2021 року між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на один рік з покладенням обовязків, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази: мотопомпу, кустарного виготовлення, обладнану двигуном внутрішнього згоряння «Merсedes Benz», два сачки, один пожежний рукав довжиною 10 м, металеву трубу довжиною 2м, загострений металевий виріб «шрайбер», конфіскувати в прибуток держави.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1