Провадження № 11-кп/824/1355/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, із освітою середньою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого та засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна останнього. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, призначивши остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна.

Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою особою, останнього разу вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України та звільненим від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, перебуваючи на іспитовому терміні, скоїв новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, при наступних обставинах.
Так, у невстановлений судом період часу у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини - амфетаміну за грошові кошти іншим особам. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_8 в невстановлений час, у невстановленому судом місці, у неустановленої особи придбавав психотропну речовину - амфетамін, який зберігав при собі з метою подальшого збуту за грошові кошти іншим особам.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи протиправно, 25 вересня 2015 року о 14 годині 25 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 збув за грошові кошти в сумі 300 гривень психотропну речовину амфетамін залегендованій особі під вигаданим ім`ям « ОСОБА_9 », яка проводила оперативну закупку.
Цього ж дня, в період часу з 14 години 35 хвилин до 15 години 10 хвилин, у залегендованої особи під вигаданим ім`ям « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено в правій кишені штанів прозорий поліетиленовий пакет на пазовому замку, в середині якого знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яку в подальшому вилучено на місці події, та яку « ОСОБА_9 » придбала при проведенні оперативної закупки у ОСОБА_8 , за раніше вручені грошові кошти в сумі 300 гривень.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи №2967х від 28.09.2015 - у вилученій у « ОСОБА_9 ». наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, виявлено психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 0,122 г.
Амфетамін, згідно «Таблиці II», «Списку №2 психотропних речовин, обіг яких обмежено», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною.
Крім цього, 30 вересня 2015 року о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 та продовжуючи здійснення своєї злочинної діяльності, громадянин ОСОБА_8 , протиправно збув за грошові кошти в сумі 600 гривень психотропну речовину - амфетамін залегендованій особі під вигаданим ім`ям « ОСОБА_9 », яка проводила оперативну закупку.
Цього ж дня, в період часу з 18 години 05 хвилин по 18 годину 40 хвилин, у залегендованої особи під вигаданим ім`ям « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено в правій кишені жилетки прозорий поліетиленовий пакет на пазовому замку, в середині якого знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яку в подальшому вилучено на місці події та яку « ОСОБА_9 » придбала при проведенні оперативної закупки у ОСОБА_8 , за раніше вручені грошові кошти в сумі 600 гривень.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи №3040х від 02.10.2015 - у вилученій у « ОСОБА_9 », наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, виявлено психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 0,041 г.
Амфетамін, згідно «Таблиці II», «Списку №2 психотропних речовин, обіг яких обмежено», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною.
В аналогічних за змістом апеляційних скаргах захисник та обвинувачений просять вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, наведених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В подальшому захисник змінив вимоги апеляційної скарги, зазначивши про необхідність скасування вироку та виправдання ОСОБА_8 за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що поза увагою суду залишилися ті обставини, що відсутні прямі належні та допустимі докази, які б вказували що пакетики, у яких експертом був виявлений амфетамін, залегендованій особі « ОСОБА_10 » передавав саме обвинувачений, судом не спростовані показання обвинуваченого про те, що у пакетиках перебувала цукрова пудра, а не «амфетамін», безпідставно надана можливість прокурору долучити до матеріалів справи додаткові матеріали, стороною обвинувачення не надано будь-яких фінансових підтверджень легальності грошових коштів, які були передані « ОСОБА_10 », а в подальшому вилучені у ОСОБА_8 , не надано належної оцінки порушенням КПК при складанні протоколу про затримання ОСОБА_8 , при вилученні у нього грошових коштів під час огляду місця події та невідповідності постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину вимогам кримінального процесуального законодавства.

Підкреслюють, що обвинувачений надавав показання, що працівники міліції залякували ОСОБА_10 і погрожували їй, що не дозволяє стверджувати про добровільність участі останньої у здійсненні контрольної закупки і дає підстави стверджувати про провокативний характер дій працівників міліції.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів колегія суддів приходить до наступних висновків.
Винуватість ОСОБА_8 у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, суд обґрунтував сукупністю доказів, які були визнані належними і допустимими, і містяться у :
- показаннях ОСОБА_8 про те, що він дійсно, знаючи про співпрацю його знайомої ОСОБА_11 , яка залегендована під прізвищем « ОСОБА_10 », з працівниками поліції , 25.09.2015 року та 30.09.2015 року продавав їй речовину у пакетиках, проте не психотропну речовину амфетамін, а за їх домовленістю цукрову пудру;
- показаннях свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила, що 25.09.2015 року вона у якості понятого була присутня при врученні залегендованій особі « ОСОБА_10 » грошових коштів, у якої після зустрічі з ОСОБА_8 було вилучено пакетик з речовиною;
- показаннях свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 30.09.2015 року у якості понятого був присутній при огляді місця події, під час якого у ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти, які раніше були видані залегендованій особі « ОСОБА_10 »;
- витягах є ЄРДР від 10.09.2015 та 01.10.2015 року про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин;
- постановах прокурора про проведення двох етапів контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_8 психотропної речовини у межах розслідування кримінального провадження за фактами розповсюдження ним психотропної речовини на території Шевченківського та інших районів м. Києва;
- протоколі огляду місця події , відповідно до якого у ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти, які цього ж дня були вручені для проведення оперативної закупки психотропної речовини залегендованій особі « ОСОБА_10 »;
- висновками судово-хімічних експертиз про те, що вилучена у « ОСОБА_10 » речовина, яку вона придбала у ОСОБА_8 25.09.2015 та 30.09.2015 року, є психотропною речовиною амфетаміном вагою відповідно 0,122г та 0,041г.
Сукупності зазначених доказів суд надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України.
Доводи апеляційних скарг про відсутність доказів того, що саме ОСОБА_8 двічі збув залегендованій особі « ОСОБА_10 » психотропну речовину спростовуються матеріалами справи, зокрема і поясненнями самого обвинуваченого про факти передачі останній за грошові кошти пакетиків з речовиною.
Висновками судово-хімічних експертиз про виявлення у пакетиках, які були передані ОСОБА_8 залегендованій особі « ОСОБА_10 », саме психотропної речовини «амфетамін» у певних вагових показниках, спростовуються і доводи апеляційних скарг про те, що предметом збуту була «цукрова пудра». Доказів, які б стверджували факт відсутності у пакетиках психотропної речовини чи незаконності проведених експертиз, матеріали кримінального провадження не містять.
Також не можуть свідчити про відсутність доказів винуватості ОСОБА_8 і доводи апеляційної скарги про не надання стороною обвинувачення фінансових підтверджень легальності грошових коштів, які були передані залегендованій особі для проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_8 .
Відсутність у постановах прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину інформації про початок і тривалість негласної слідчої (розшукової) дії, відомостей про особу, яка буде її проводити, обставин, які б свідчили про відсутність ознак провокування особи на вчинення злочину не є істотними порушеннями вимог КПК України, які б могли перешкодити суду ухвалити судове рішення, тому посилання у апеляційних скаргах на такі порушення як на підставу скасування вироку є необґрунтованими.
Доводи апеляційних скарг про незаконність вилучення у ОСОБА_8 під час проведення огляду місця події 30.09.2015року отриманих від « ОСОБА_10 » грошових коштів, є безпідставними, оскільки таке виявлення не суперечить вимогам ст..34 «Про Національну поліцію» щодо проведення поверхневої перевірки як превентивного поліцейського заходу.
Відсутність у протоколі затримання ОСОБА_8 зазначення про фактичний час його затримання не є тією обставиною, яка б могла свідчити про порушення прав, інтересів та свобод обвинуваченого, які б могли ставити під сумнів правильність судового рішення.
Також не є порушенням відкриття прокурором в порядку п.11 ст.290 КПК України стороні захисту додаткових матеріалів, отриманих до судового розгляду, зокрема, витягів з ЄРДР та постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 15.09.2015року та 29.09.2015 року, на які посилається суд як на джерела доказів винуватості ОСОБА_8 .
Матеріали кримінального провадження також не містять доказів примусу працівниками поліції залегендованої особи « ОСОБА_10 » здійснити двічі оперативну закупку психотропної речовини у ОСОБА_8 , а показаннями свідка ОСОБА_12 підтверджена добровільність при наданні нею згоди на участь у негласних (розшукових) слідчих діях, проведених за постановою прокурора про контроль за вчиненням злочину.
Таким чином, доводи апеляційних скарг про недопустимість даних , на які суд послався у вироку як на докази винуватості ОСОБА_8 , не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.
Як випливає із змісту вироку, суд провів детальну оцінку доказів сторони обвинувачення, частину з яких визнав недопустимими, та належним чином обґрунтував своє рішення про визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Покарання обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який повторно вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, визначеним попереднім вироком, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Також судом з дотриманням вимог ст.71 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015 року.
З огляду на наведене, підстави для скасування вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, наведених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону відсутні.
За таких обставин вирок є законним.
Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого та захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: