Справа № 740/4871/19
Провадження № 1-кп/740/59/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0001025 від 08.08.2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грушево Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, з початковою загальною освітою, який не працює, не одружений, раніше судимий вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2019 близько 19 години ОСОБА_6 , знаходячись разом з ОСОБА_7 навпроти будинку АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , маючи на меті спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та доводячи свої наміри до кінця, передбачаючи наслідки у виді заподіяння тілесного ушкодження та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_7 обухом сокири не менше шести ударів по голові та тулубу, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, струсу головного мозку, рваної рани волосистої частини голови, а саме: правої та лівої тім`яних ділянок, рани тилу лівого зап`ястя, рани нижньої губи, гематом повік обох очей, пошкодження зубів нижньої щелепи у виді косметичного дефекту та їх рухомості, численних забоїв дорсальної поверхні грудної клітки, що є легким тілесним ушкодженням, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав та показав, що того дня він був вдома. Його покликали на вулицю, де на нього чекали ОСОБА_7 та інша особа, які перебували у нетверезому стані. Раптово вони почали наносити йому удари по тілу. Він побіг у двір напроти, де живе його брат, схопив топорище та почав відбиватися від нападників. Скільки ударів і по яким частинам бив, він не пам`ятає.

Потерпілий у судовому засіданні 20.02.2020 показав, що того дня вони прийшли до ОСОБА_6 розібратися з приводу чуток, який останній розповсюджує про те, що нібито вони побили вікна у чужому будинку. Вони покликали його з будинку та чекали. ОСОБА_6 вискочив з будинку та побіг до брата на подвір`я, звідки вискочив із топорищем та почав наносити удари. Його знайомий на ім*я ОСОБА_8 втік. ОСОБА_6 бив його по голові, вибив зуби, від ударів він упав. Йому викликали швидку допомогу. Сокиру з рук ОСОБА_6 забрала його мати.
Згідно актового запису про смерть № 48 від 13 травня 2020 року, виданого Лосинівською селищною радою Ніжинського району, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 40 років .
Відповідно до ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284 КПК України підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством). Таким чином, безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є відмова потерпілого від такого обвинувачення та небажання притягувати винну особу до кримінальної відповідальності.
Натомість участь прокурора у судовому розгляді кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, врегульованому приписами гл.36 КПК, належить до функції підтримання публічного обвинувачення.
Встановлений главою 36 КПК процесуальний порядок здійснення кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення за правовою природою є приватно-публічною формою обвинувачення й не виключає повноважень прокурора щодо здійснення ним функцій процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в суді, крім повноваження ініціювати кримінальне провадження за відсутності заяви потерпілого про злочин.
Участь прокурора під час судового розгляду кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення як гарантія забезпечення засад рівності та змагальності, а також захисту прав і законних інтересів потерпілого є обов`язковою, крім випадку, коли прокурор відмовився від підтримання держобвинувачення, а потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ч.5 ст.340 КПК).
Враховуючи, що під час досудового розслідування та судового слідства потерпілим ОСОБА_7 не було подано до суду заяви про його відмову від обвинувачення, прокурор не відмовлявся від підтримання пред`явленого обвинувачення, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за участю прокурора та за наявністю наданих доказів.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_6 є його рідним братом. Тривалий час у нього були неприязні стосунки з ОСОБА_7 07.08.2019 після повернення з базару його брат перебував вдома та пив пиво. Через деякий час до нього прибігла племінниця та повідомила, що його брата б`ють два чоловіки. Він узяв палку та побіг до брата, де побачив ОСОБА_7 та іншого чоловіка, які почали тікати. Брат з ОСОБА_7 билися і брат ударив його руками та топорищем по руці і в грудну клітку. Він кинувся розбороняти їх, брата забрав, а до ОСОБА_7 через деякий час приїхала швидка допомога. Бійка відбувалася за межами подвір`я.
Крім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується іншими доказами, передбаченими ч. 2 ст. 84 КПК України, які досліджені в судовому засіданні:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2019, згідно якої від ОСОБА_9 прийнято заяву про те, що 07.08.2019 приблизно о 18-00 год сусід ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження;
протоколом огляду місця події від 08.08.2019, згідно якого здійснено огляд місцевості за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район. с.Сальне, вул.Миру, біля буд.17 за участю ОСОБА_6 , який показав місце, де 07.08.2019 відбулася бійка між ним та ОСОБА_10 ;
висновком експерта №145 від 08.08.2019, згідно якого у ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у виді забою головного мозку, струс головного мозку, рвані рани волосистої частини голови, а саме: правої та лівої тім`яних ділянок, рани тилу лівого зап`ястя, рани нижньої губи, гематом повік обох очей, пошкодження зубів нижньої щелепи у виді косметичного дефекту та їх рухомості, численних забоїв дорсальної поверхні грудної клітки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2019 та фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 розповів та показав обставини події, що сталася 07.08.2019 близько 18-00 години, а саме, як ОСОБА_6 наносив йому тілесні ушкодження;
протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2019 та фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_6 розповів та показав обставини події, що сталася 07.08.2019 близько 18-00 години, а саме, як ОСОБА_6 наносив ОСОБА_12 тілесні ушкодження;
протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2019 та фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_6 розповів та показав обставини події, що сталася 07.08.2019 близько 18-00 год;
протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2019 та фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_13 розповів та показав обставини події, що сталася 07.08.2019 близько 18-00 год, а саме: під час конфлікут між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;
протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2019 та фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 розповів та показав обставини події, що сталася 07.08.2019, а саме, як ОСОБА_6 наносив йому тілесні ушкодження.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення має бути доведена поза розумним сумнівом.
Дослідивши всі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення згідно ст.12 КК України, особу винного, який, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 07.10.2013 з приводу захворювання на алкоголізм, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність судимості на час вчинення кримінального правопорушення, незадовільний стан здоров*я, а також досудову доповідь органу пробації про те, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеку для суспільства, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив це кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вирокуНіжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2020 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, то суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на підставі ч.4 ст.70 КК України та в строк покарання зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2020 року і початок строку відбування покарання обчислювати з моменту його затримання за попереднім вироком.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових злочинів відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням покарання, призначеного ОСОБА_6 за попереднім вирокомНіжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.11.2020 за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, остаточне покарання призначити ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та в строк цього покарання зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вирокомНіжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.11.2020 за ч.3 ст.185 КК України і початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 за попереднім вироком.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_14