Справа № 132/614/22
Ухвала
Ім`ям України

"19" березня 2022 р. слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калинівка Вінницької області, клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Корделівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2022р. до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області звернувся заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування вказаної вимоги в поданому клопотанні зазначено, що СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, в рамках проведення якого встановлено, що ОСОБА_10 будучи раніше судимим 20.04.2017р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненим 25.11.2020р. з Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин. Так, ОСОБА_10 18.03.2022р. біля 10год.00хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи узгоджено за попередньою змовою із ОСОБА_11 , маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, зайшли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому зберігається майно належне ОСОБА_12 . Вподальшому, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 пошкодили вікно будинку шляхом розбиття скла, та проникли всередину будинку, де побачили електричну плиту марки «ЕПШ-1-1-0,8/220», зеленого кольору; сокиру; дві пари чоловічих гумових чобіт; дві пари жіночих колош із хутром; алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 5літ.; алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 20літ.; радіоприймач із вбудованим ліхтарем марки «Sunga» моделі «S7-238B»; дві ручні пили для дерева, та дві алюмінієві м`ясорубки, які вирішили викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, намагався вчинити крадіжку вищевказаного майна ОСОБА_12 , загальною вартістю 2440грн.00коп. Електричну плиту марки «ЕПШ-1-1-0,8/220», зеленого кольору; сокиру; дві пари чоловічих гумових чобіт, та дві пари жіночих колош із хутром, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , винесли на вулицю та поклали біля будинку, а алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 5літ.; алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 20літ.; радіоприймач із вбудованим ліхтарем марки «Sunga» моделі «S7-238B»; дві ручні пили для дерева, та дві алюмінієві м`ясорубки, принесли в кімнату будинку, де було пошкоджене вікно. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були викриті іншою особою ОСОБА_13 , який затримав їх на місці події, про що повідомив ОСОБА_12 , який викликав працівників поліції. 18.03.2022р. ОСОБА_10 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України, та 19.03.2022р. його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України. Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у незакінченому замахі на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану. Органом досудового розслідування зібрано вагомі докази, що підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого та свідків, протоколом затримання особи, та речовими доказами у справі. На дату розгляду вказаного клопотання, наявні ризики, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а відтак застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особі підозрюваного та суспільній небезпечності вчиненого діяння. Наразі, наявні ризики, визначені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке за класифікацією відповідно до вимог ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині, а також те, що він може в будь-який момент покинути територію України через неконтрольовану частину кордону, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вищевказані обставини свідчать, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є достатньо високим. Цілком вірогідним є ризик, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування не завершено та не проведено всіх необхідних та невідкладних процесуальних дій та заходів. Крім того, існує ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показів, оскільки йому вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані потерпілого, свідків, але й їх фактичне місце проживання, що може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні, допустимі та беззаперечні докази вини підозрюваного. ОСОБА_10 раніше був судимий, непрацевлаштований, у зв`язку із чим не має жодних законних джерел до забезпечення свого існування, наявний ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Виходячи з особи підозрюваного, який неодружений, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не має на утриманні дітей і батьків, а також інших соціально стримуючих факторів, а тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повністю відповідає охороні прав і інтересів суспільства, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать процесуальні рішення на стадії досудового слідства та не зможуть запобігти доведеним ризикам, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу є передчасним. Обставини, передбачені статтею 178 КПК України, які б перешкоджали застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_14 підтримав дане клопотання та зазначив, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримала подане слідчим ОСОБА_7 клопотання та просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_16 , будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї вини у вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, не визнав, заперечивши обставини викладені в повідомленні про підозру.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_17 просив у задоволенні клопотання слідчому відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши доводи слідчого та прокурора, з`ясувавши позицію та заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши подані учасниками розгляду клопотання докази, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 18 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_10 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.03.2022р., затримано в порядку статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, безпосередньо після вчинення злочину.

19.03.2022р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_10 ознак інкримінованого йому злочину.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке за класифікацією відповідно до вимог ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання виключне у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Так, характер інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, а саме був засуджений 20.04.2017р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, після звільнення з Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, та знову вчинив новий умисний злочин, в сукупності свідчать про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Доведений і ризик, що ОСОБА_10 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки виходячи з нетривалого часу проведення досудового розслідування, слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій.

Ймовірним є й те, що ОСОБА_10 зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів у суді, оскільки йому були вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані потерпілого, свідків, але й їх фактичне місце проживання.

Існує ризик і того, що ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може в будь-який момент покинути територію України через неконтрольовану частину кордону, чим перешкодити органу досудового розслідування провести необхідні слідчі дії та завершити досудове розслідування у визначений закон строк.

Не виключено і ризик того, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки останній непрацевлаштований, не має належного джерела прибутку та те, що раніше був судимим за вчинення умисного злочину.

При застосуванні цього запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного саме такого виняткового виду запобіжного заходу.

Таким чином, на переконання слідчого судді, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Більш м`який запобіжний захід, у тому числі у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а відтак не може бути застосований, а тому у задоволенні усного клопотання захисника підозрюваної необхідно відмовити.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи тяжкість злочину, обставин кримінального правопорушення, майновий, сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту із визначенням розміру застави, та за належне призначити заставу у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 173670грн.00коп.), яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави, оскільки саме такий розмір зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, в разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього певні обов`язки.

При цьому слід роз`яснити, що згідно листа Верховного Суду від 03.03.2022р. № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запобіжний захід у вигляді застави може бути згодом змінений на особисте зобов`язання, за клопотанням підозрюваного, якщо останнє обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_10 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Корделівка Калинівського району Вінницької області, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженому, непрацевлаштованому, раніше судимому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 16 травня 2022 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_10 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити розмір застави у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 173670грн.00коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16.05.2022р.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

У задоволенні усного клопотання захисника підозрюваного про обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя