Справа № 495/7835/21
№ провадження 1-кс/495/2320/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 21.09.2021 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001144 від 19.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
18.09.2021 року приблизно о 20.30 годині водій вантажного автомобіля марки «VOLVO FH400» р/н НОМЕР_1 з причепом марки «SCHMITZ» р/н НОМЕР_2 (Румунія) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по транзитній ділянки автодороги НОМЕР_3 між прикордонними постами «Пудора» та КПП Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому малогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням та був доставлений до Білгород-Дністровської міської лікарні.

За даним фактом 28.08.2021 року відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ділянки автодороги Р-72 на транзитній ділянці дорозі, було вилучено транспортний засіб вантажного автомобіля марки «VOLVO FH400» р/н НОМЕР_1 , який в результаті наїзду на пішохода залишив на собі сліди правопорушення, з метою фіксації та проведення з транспортним засобом потрібно провести авто технічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу слідів наїзду автомобіля на пішохода.

У зв`язку з зазначеним, слідчий просив клопотання задовольнити, оскільки існує наявність достатніх підстав, що вказують на необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль як речового доказу ,на підставі чого просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001144 від 19.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України зазначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, зазначається, що правовою підставою для накладення в рамках даного кримінального провадження арешту майна є наявність сукупності підстав вважати, що вантажний автомобіль марки «VOLVO FH400» р/н НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному правопорушенні. Метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів та обумовлюється запобіганням можливого подальшого відчуження вказаного об`єкту.

Постановою слідчого від 20.09.2021 автомобіль марки «VOLVO FH400» р/нIS-84-VMT (Румунія), який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_4 , належить Румунській компанії «VIMACON TRANS RO SRL» юридична адреса: Str/PRINCIPALA Nr.5 com MIROSLAVA sat VALEA ADANCA на підставі положень ст. 56, ст. 98 КПК України було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001144.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїми майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Слідчий зазначив, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених автомобілів за ухвалою слідчого судді в обмеженні права на відчуження, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину а також з метою забезпечення його схоронності.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Слідчий суддя і ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобілі шляхом заборони відчуження. Слідчий Так слідчим не доведений жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись автомобілем. Перебування вилученого майна у фактичному володінні та користуванні особи, у якої його було вилучено, не перешкоджає призначенню та проведенню його експертного дослідження.

Стосовно накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, слідчий суддя вважав відсутніми правові підстави арешту вказаного майна. Так слідчим не було надано постанови про визнання зазначених документів речовими доказами у кримінальному провадженні за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. З урахуванням відсутності процесуального рішення, яке б вказувало, що вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт, здійснено у передбачений законом спосіб, унеможливлює можливість його використання у кримінальному провадженні та дає підстави зробити висновок про недоведеність слідчим необхідності арешту майна в цій частині.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані матеріали, приходить до висновку, що накладення арешту у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та/або користування майном не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування та при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Разом з тим, з метою запобігання можливості відчуження, задля збереження речового доказу слідчий суддя вважає за можливим клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001144 від 19.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити частково.

Заборонити відчуження автомобілю марки «VOLVO FH400» р/нIS-84-VMT (Румунія), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_4 , належить Румунській компанії «VIMACON TRANS RO SRL» юридична адреса: Str/PRINCIPALA Nr.5 com MIROSLAVA sat VALEA ADANCA.
В задоволенні клопотання в частині щодо заборони користування вищезазначеним майном - відмовити.

В задоволенні клопотання в частині щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб № НОМЕР_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1