ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

м.Фастів Київська область 29 жовтня 2021 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув матеріали клопотання старшого слідчого СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001882 від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2021 року до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 26.10.2021 року близько 15 год. 40 хв., за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, Михайлівська площа, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав працівникам поліції неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 грн, за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

26.10.2021 року у період часу з 16 год. 28 хв. по 16 год. 46 хв., у службовому автомобілі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду було виявлено та виявлено грошові кошти в сумі 1000 грн., у кількості десяти купюр номіналом по 100 грн., кожна, які поміщено до спеціального пакету SUD2025040.

Постановою слідчого про визнання речовим доказом від 27.10.2021 року вилучені речі визнано речовими доказами.

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У порушення вищезазначених вимог слідчий формально зазначив в клопотанні, що арешт необхідно накласти на вилучені 26.10.2021 року у ході огляду службового автомобіля грошові кошти в сумі 1000 гривень, не вказавши перелік майна, що належить арештувати та їх ідентифікаційних ознак, обмежившись лише загальною кількістю вилучених грошових коштів.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Також в клопотанні повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як зазначив слідчий, що зазначені речі визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого.

Разом з тим, аналіз клопотання, з яким звернувся слідчий до слідчого судді дає підстави вважати про недостатність доказів про те, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 та ч. 3 ст. 168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа підчас затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Таким чином, Огляд це слідча дія, що полягає у безпосередньому сприйнятті зовнішніх ознак матеріальних об`єктів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, які знаходяться у володінні особи (частина друга статті 233 Кодексу).
Згідно ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Звертаючись з даним клопотанням слідчим не зазначено та не надано доказів про те, що огляд автомобіля було проведено на підставі ухвали слідчого судді або що після проведення огляду автомобіля та вилучення речей, які слідчий передбачає арештувати він звертався до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на обшук.

Також, слідчим не зазначено перелік і вид майна (родові ознаки), що належить арештувати.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001882 від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1