Справа № 583/3779/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Охтирка Сумської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, -
ВСТАНОВИВ:
21.09.2021 до суду надійшло клопотання представника Міністерства юстиції України, відповідно до якого останній просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винним вироком Останкінського районного суду м. Москви від 12.09.2014 (залишено без змін апеляційною ухвалою Московського міського суду від 19.11.2021) до покарання у вигляді 10 роів позбавлення волі, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.
В клопотанні зазначено, що 31.08.2021 наказом Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Останкінського районного суду м. Москви від 12.09.2014 громадянина України ОСОБА_3 . Останній визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, при цьому злочин не був доведений до кінця по незалежним від нього обставинам), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні зазначив про розгляд справи без його участі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 606 КПК України засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні.
Згідно зі ст. 609 КПК України запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України.
Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Частиною 3 ст. 610 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 , про що також зазначено у вироку Останкінського районного суду м. Москви РФ.
ОСОБА_3 засуджений вироком Останкінського районного суду м. Москви від 12.09.2014 до покарання в виді позбавлення волі на строк 10 років за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, при цьому злочин не був доведений до кінця по незалежним від нього обставинам) Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду вказаний вирок залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року (далі Конвенція) компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_3 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили 19.11.2014. При цьому строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, для подальшого відбування покарання надано згоду на передачу засудженого в Україну, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Виходячи з положень ст. 11 Конвенції при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.
При цьому, замінюючи вирок, компетентний орган:
a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;
b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;
c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і
d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Беручи до уваги наведені вище висновки суду Російської Федерації щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 , відповідно до законодавства України дії засудженого належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.
На час вчинення злочину ОСОБА_3 санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачений строк покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.
Враховуючи, що максимальний строк покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст. 68 КК України, становить 6 років і 8 місяців позбавлення волі і є меншим, ніж покарання, призначене вироком суду Російської Федерації, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком суду іноземної держави не призначалося.
Таким чином, застосування приписів ч. 3 ст. 68 КК України стало винятковою підставою для недотримання тривалості призначеного вироком іноземного суду покарання у даному випадку, у відповідності до ч. 4 ст. 610 КПК України.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 слід обчислювати з 12.09.2014, тобто з моменту його затримання, відповідно до дати, визначеної судом Російської Федерації, зарахувавши у строк покарання час попереднього утримання під вартою таким чином як визначено судом іноземної держави.
Керуючись ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 372, 602, 606, 609, 610 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Останкінського районного суду міста Москви від 12.09.2014 відносно засудженого громадянина України ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України з визначенням покарання в виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років і 8 (вісім) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 12.09.2014.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування Міністерства юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1