Справа № 573/1888/21
Номер провадження 1-о/573/3/21
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Білопілля

Колегія суддів Білопільського районного суду Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за виключними обставинами,

в с т а н о в и л а :
15 листопада 2021 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року за виключними обставинами, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року у справі №6-р (ІІ)2021 визнано неконституційними положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України в частині неможливості їх застосування до осіб, засуджених до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі. Отже, призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі без подальшої можливості звільнення не відповідає Конституції України. У зв`язку з викладеними обставинами, ОСОБА_4 просить скасувати вирок Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року та ухвалити новий, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк та звільнити з-під варти в залі суду.

Перевіряючи підстави для відкриття провадження в справі, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК установлення неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є виключною обставиною за умови застосування судом відповідних норм при вирішенні конкретної справи.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року №6-р(ІІ)/2021, на яке заявник посилається як на підставу своїх вимог, не констатовано невідповідності Основного Закону тим кримінально-правовим нормам, що встановлюють довічне позбавлення волі як вид покарання.

Згаданим рішенням визнано неконституційними положення ч. 1 ст. 81 і ч. 1 ст. 82 КК у зв`язку з неможливістю умовно-дострокового звільнення від відбування цього заходу примусу і заміни невідбутої його частини більш м`яким.

Наведених норм кримінального права суд в оскаржуваному рішенні не застосовував, адже відповідні питання вирішуються на стадії виконання вироку, а не під час його постановлення.

У п. 4.1 рішення Конституційний Суд України зобов`язав Верховну Раду України усунути невідповідність окремих положень КК Основного Закону шляхом запровадження правового механізму, здатного забезпечити реалістичну перспективу звільнення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, від подальшого відбування такого покарання шляхом унормування порядку заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокового звільнення.

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України не поставлено під сумнів конституційність призначення засудженим покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з положеннями розділу VIII КПК України зазначені питання вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК України місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої палати Верховного Суду від 05 жовтня 2021 у справі №1-1/2004, від 21 жовтня 2021 року у справі №13-208зво21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 13-210зво21, від 01 листопада 2021 у справі №13-225зво21.

З огляду на викладене, колегія суддів не має правових підстав для перегляду за виключними обставинами оспорюваного судового рішення.

Згідно з висновком об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 лютого 2020 року (провадження №51-1836км19, справа №522/14170/18), вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, і таким чином, суд вважає, що таке формулювання дає повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про відмову відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 та повернення заяви особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтями 459, 463, 464 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Заяву повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя

Судді: