Провадження № 1-кс/524/3423/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001509 від 01.10.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001509 від 01.10.2021 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 01.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , діючи з протиправним корисливим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту і незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та час особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який зберігав при собі, з метою збуту за грошову винагороду. Так, ОСОБА_6 , 02.12.2021 близько 14 годин 00 хвилин, перебуваючи на території колишніх артскладів по вул. Небесної Сотні в м. Кременчук передав ОСОБА_7 для незаконного збуту частину незаконного придбаного ним особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс. В подальшому 02.12.2021 о 14 годині 08 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно, керуючись корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, і бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , незаконно збув (продав) за 400 (чотириста) гривень ОСОБА_8 , один паперовий згорток із речовиною рослинного походження. У подальшому під час проведення огляду 02.12.2021 о 14 годині 16 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками УБН в Полтавській області ДБН НПУ у особи ОСОБА_8 вилучено один паперовий згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що слідчим вжиті заходи з метою виявлення та розшуку майна підозрюваного, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, досудове розслідування здійснюється за ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає додаткове покарання конфіскацію майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання з підстав, зазначених у клопотанні, та просив його задовольнити, представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , пояснив, що пред`явлене обвинувачення підозрюваному ОСОБА_6 ґрунтується на припущеннях та не вбачає ознак ч. 2 ст. 307 КК України, лише ознаки ч. 2 ст. 309 КК України за фактом зберігання наркотичних засобів, яка не передбачає конфіскацію майна як вид покарання, просив відмовити, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог КПК України щодо виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлено майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

?житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 .

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно п. 1, 2 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі, зокрема, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 28 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватись «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути « необхідним у демократичному суспільстві».

Зокрема, слідчий суддя враховує, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою можливої передачі майна стороннім особам, його відчуження з метою уникнення додаткового покарання такого як конфіскація майна у разі встановлення вини підозрюваного, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві власності належать ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням можливість призначення покарання у вигляді конфіскації майна та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Вирішуючи питання про накладення арешту слідчий суддя, враховує, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процедурному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до, зокрема, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Задовольняючи частково клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому в частині розпорядження даного майна необхідно відмовити, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження для власника становить надмірний тягар.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 7, 22, 16, 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001509 від 01.10.2021 року, задовольнити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості:

?житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 ,

власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В іншій частині відмовити.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1