Справа № 171/1876/21
В И Р О К
Іменем України

30 серпня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 14.08.2021 року за №0000162 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 11.08.2021,приблизно о 03:30 годині, перебував поруч з територією домоволодіння, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_4 , 11.08.2021, приблизно о 03:35 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де шляхом ривку зірвав металеву скобу з вхідних дверей до будинку, після чого проник до приміщення кухні, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чавунну пічну плиту з отворами на 2 кільця, розміром приблизно 41х71 см, вартістю 611,80 гривень, що належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 611,80 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 13.08.2021, приблизно о 04:00 годині перебував поруч з територією домоволодіння, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_4 13.08.2021, приблизно о 04:05 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу відчинив вхідні двері до будинку , після чого проник до приміщення веранди, звідки таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав апарат електричний водонагрійний (міні) «Дніпро» КЕО-6/220-Бм, вартістю 4130 гривень, циркуляційний насос марки «Wilo RS15/4-3 P», вартістю 1247,40 гривень, п`ять метрів трьохжильного силового мідного кабелю, вартістю 15,10 гривень за 1 м, загальною вартістю 75,50 гривень, що належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5452,90 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті, пояснив, що з дійсно 11.08.2021 року викрав з будинку ОСОБА_5 чавунну пічну плиту, а 13.08.2021 року викрав апарат електричний водонагрійний, циркуляційний насос та п`ять метрів мідного кабелю.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними, допустимими, достовірними, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, не працює, за місцем проживання зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, схильний до скоєння крадіжок (а.с.88 - матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.86-87 - матеріали КП), раніше не судимий.

Відповідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не виявлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази вважати повернутими за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта у розмірі 1372,96 грн. на користь держави.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Суддя -