Провадження № 11-кп/4823/788/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000359 від 09.02.2021 року, за апеляційними скаргами прокурора, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2021 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Також даною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 04.12.2021 року, з визначенням розміру застави, а обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено до 04.12.2021 року строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2021 року, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду з установленою ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд 1 інстанції мотивував своє рішення тим, що висунуте обвинувачення за епізодами таємного викрадення майна ОСОБА_13 і ОСОБА_14 є не повним і не конкретним, оскільки відсутні відомості про повну адресу вчинення діяння, зокрема, не зазначено вулицю та номер будинку, де знаходилося майно ОСОБА_13 ; а також не встановлено конкретний час вчинення злочину відносно ОСОБА_14 , що є порушенням права обвинувачених на захист.

Також в обвинувальному акті відомості про потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 зазначені невірно, що свідчить про відсутність фактів учиненні діянь стосовно останніх.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочинами, визначено неправильно.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати вказану ухвалу в частині повернення обвинувального акту у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд. В іншій частині ухвалу просив залишити без змін.

В обґрунтування доводів зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а вказані судом недоліки не є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, оскільки не перешкоджають призначити судовий розгляд.

Крім того, на виконання вимог ст. 338 КПК України прокурор має право змінити правову кваліфікацію або обсяг пред`явленого обвинувачення чи зробити уточнення під час судового розгляду.

На думку апелянта, виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, суд змушує сторону обвинувачення викласти в обвинувальному акті певні обставини злочину, що суперечить вимогам ст. ст.110, 291 КПК України, так як висунення обвинувачення є виключною прерогативою прокурора у кримінальному провадженні.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження даного запобіжного заходу, звільнити останнього з-під варти.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд 1 інстанції, прийнявши рішення про повернення обвинувального акту, одночасно продовжив строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , пославшись на вимоги ч. 3 ст. 315, 331 КПК України, що не відповідає вимогам КПК України.

Зокрема, зміст норм ст. ст. 314, 315 КПК України передбачає, що при поверненні обвинувального акту прокурору суд 1 інстанції не вирішує питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, також статтею 315 КПК України не передбачено продовження запобіжного заходу в підготовчому засіданні. В даному випадку, на думку захисника, суд 1 інстанції повинен був залишити без задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Звертає увагу, що посилання судом на ст. 331 КПК України також є незаконним, так як дана норма передбачає вирішення питання запобіжного заходу безпосередньо під час судового розгляду, а згідно ст. 347 КПК України судовий розгляд починається з оголошення прокурором обвинувального акту.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив скасувати ухвалу суду в частині продовження строку дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження даних обов`язків.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд 1 інстанції, на порушення вимог ст. ст. 314, 315, 331 КПК України, прийнявши рішення про повернення обвинувального акту, безпідставно продовжив обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як на даному етапі судового розгляду дане питання не вирішується.

До початку апеляційного розгляду прокурор у даному кримінальному провадженні подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова, аргументуючи їх наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав. Також прокурор просив задовольнити подані ним клопотання про продовження строку дії обраного стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжних заходів.

Обвинувачені та їх захисники підтримали подані стороною захисту апеляційні скарги, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, також просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Даних вимог закону суд 1 інстанції дотримався в повній мірі.

Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України, зокрема, в порядку ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 цієї статті, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Виклад таких обставин має включати: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета його вчинення.

Виходячи з цього, обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно, в ньому має бути виписана як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона злочину, окрім іншого, місце вчинення кримінального правопорушення, щоб особи мали можливість захищатись від чіткого, зрозумілого обвинувачення.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення за фактом учинення таємного викрадення майна ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 в цій частині є неконкретними, оскільки такі не містять в собі відомості про повну адресу місця вчинення кримінального правопорушення (викрадення майна у ОСОБА_13 ) та точний час скоєння злочину (викрадення майна ОСОБА_14 ).

Такі недоліки у викладі фактичних обставин та формулювання обвинувачення є перешкодою для призначення обвинувального акту до розгляду.

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, позбавляє обвинувачених можливості захищатись від пред`явленого обвинувачення та порушує їх право на захист.

Твердження прокурора про помилковість висновку суду 1 інстанції щодо неконкретності обвинувачення, колегія суддів не приймає до уваги з викладених вище підстав.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а так само відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті встановлений невірний правопис анкетних відомостей прізвища потерпілого ОСОБА_13 та ім`я потерпілої ОСОБА_15 , що підтверджено паспортними даними, наданими суду 1 інстанції; а також невірно обрахована шкода, заподіяна кримінальними правопорушення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що неточності в правописі анкетних даних потерпілих та в обрахуванні суми завданих збитків є опискою та не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Зазначені порушення позбавляють суд 1 інстанції можливості розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне і обґрунтоване рішення, тому висновки суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та є обґрунтованими.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що оскаржувана ухвала суду 1 інстанції є законною, а обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам КПК України та обґрунтовано повернуто прокурору, то в даному випадку клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою слід залишити без розгляду, зважаючи на вимоги Глави 18 КПК України та специфіку процесуальної форми апеляційного розгляду.

Твердження адвоката ОСОБА_6 про те, що судом 1 інстанції, на порушення вимог ст. ст. 314, 315, 331 КПК України, безпідставно продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Вказаним розділом передбачено, в тому числі і порядок подачі, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 177, 178, 194, 196, 199 КПК України, терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Таке твердження узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №505/2898/19.

Що стосується клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова, то колегія суддів вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2021 ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави і покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_9 06.06.2021 внесено заставу.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Виходячи зі змістовного аналізу вимог ст. ст. 181, 182, 194 КПК України, обов`язки, покладені слідчим суддею, судом є строковими, при цьому застава, яка забезпечую виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком, та припиняється у разі її скасування, зміни на інший запобіжний захід, постановлення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження (статті 203 КПК України).

Враховуючи, що продовження строку дії обов`язків щодо ОСОБА_9 буде суперечити вище вказаним вимогам закону, тому в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити. В даному випадку, з вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що не підлягає і задоволенню апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 .. Крім цього продовження строку дії обов`язків взагалі не підлягає апеляційному оскарженню і не є окремим запобіжним заходом.

З врахуванням вище викладеного, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2021 року, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4