Провадження №: 1-кп/755/564/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001666 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого директором ТОВ «Будівельна Компанія» МЕГА-БУД-ЦЕНТР», маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м.Києва надійшло кримінальне провадження №0001666 відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

25.02.2021 року кримінальне провадження після автоматичного розподілу передано головуючому судді ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 01.03.2021 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, телефоном повідомила секретарю судових засідань про те, що не бажає приймати участі у судовому розгляді, про що секретарем складена відповідна телефонограма.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 подали до суду письмові скаргу на дії слідчого, які полягають у тому, що ним незаконно було винесено постанови про зупинення досудового розслідування від 31.07.2020 року та 28.08.2020 року, постанови про оголошення ОСОБА_3 у розшук від 31.07.2020 року та 28.08.2020 року, а також постанови про відновлення досудового розслідування від 27.08.2020 року та 31.08.2020 року, та клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст.219 КПК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, зазначаючи, що ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 07.07.2020 року обвинувальний акт разом з додатками відносно ОСОБА_3 був повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, а в подальшому змінений обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 складено та затверджено 31.08.2020 року та 02 вересня 2020 року направлено до Деснянського районного суду м.Києва. При цьому прокурор у відповідності до вимог глави 25 КПК України, а саме ч.2 ст.301 КПК України був зобов`язаний протягом трьох днів з дня повернення обвинувального акту судом направити до суду змінений обвинувальний акт, натомість всі подальші процесуальні дії проводились за межами строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.
Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту про закриття провадження заперечував, вважаючи його безпідставним, оскільки строк звернення до суду зі зміненим обвинувальним актом не був порушений у зв`язку з зупиненням досудового розслідування. Щодо задоволення скарги сторони захисту на дії слідчого заперечував, оскільки вказані рішення були прийняті у передбаченому законом порядку та органом досудового розслідування вживалися усі заходи з метою недопущення порушення принципу розумності строків під час здійснення досудового розслідування.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши скаргу та клопотання сторони захисту з додатками, копію ухвали про повернення обвинувальнього акту, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч.1 ст.21 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст.113 КПК передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно вимог п.2 ч.3 ст.314 КПК України суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Судом було встановлено, що 06.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (кримінальне провадження №0001666).
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, який є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2020 року (провадження №1-кп/754/863/20, справа №754/6000/20) обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.296 КК України повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Як вбачається з долученої прокурором у судовому засіданні копії даної ухвали, підставами для прийняття відповідного рішення було те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень.

Відповідно до вказаного Закону ч.2 ст.12 КК України визначає, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Пункт 5 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачає, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

За видом та мірою покарання ч.1 ст.296 КК України з 01.07.2020 року, тобто з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, є кримінальним проступком.
Відповідно до вимог глави 25 КПК України, а саме ч.2 ст.301 КПК України прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій:
1) прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, - про негайне звільнення затриманої особи;
2) повернути дізнавачу кримінальне провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця та звільнити затриману особу (у разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу);
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності;
4) у разі встановлення ознак злочину направити кримінальне провадження для проведення досудового слідства.
Підготовче засідання, в якому головуючий поставив на обговорення питання про повернення обвинувального акту прокурору, проводилось за участю прокурора ОСОБА_7 , який висловив свою думку стосовно необхідності повернення обвинувального акта у зв`язку зі змінами у законодавстві.
Відповідно до ч.2 ст. 113, ст.ст.115, 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Таким чином, після повернення прокурору 07.07.2020 року обвинувального акту для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України прокурор був зобов`язани протягом трьох днів направити змінений обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який визначений як кримінальний проступок, до суду.
Натомість, відповідно до обвинувального акту та наявного в матеріалах справи супровідного листа Київської місцевої прокуратури №3 (Деснянської окружної прокуратури м.Києва) №10.33-59-5024вих-20 від 02.09.2020 року, обвинувальний акт був затверджений прокурором 31.08.2020 року, та лише 02.09.2020 року направлений до Деснянського районного суду м.Києва, тобто після закінчення встановленого законом триденного строку.
З урахуванням аналізу наведених вище норм процесуального закону, суд констатує, що обвинувальний акт мав бути направлений до суду в межах встановленого законом строку, цей строк не може встановлюватися прокурором на власний розсуд.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повернення прокурору обвинувального акту для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України звернутись до суду зі зміненим обвинувальним актом або прийняти інше передбачене законом рішення - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п.1 ст.6 Конвенції та передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в статусі підозрюваного, якщо сторона обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку, особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.
Враховуючи, що Київська місцева прокуратура №3 звернулась до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 02.09.2020 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Щодо скарг сторони захисту на дії слідчого, суд зазначає наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, наведений у частині 1 статті 303 КПК.
Відповідно до частини 2 статті 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Норми частини 2 статті 303 КПК не містять імперативних вимог щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК (на що, зокрема, вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК).
Системний аналіз норм статей 314, 315 КПК свідчить, що підготовче судове провадження є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Виходячи зі змісту частини 3 статті 314 та статті 315 КПК, у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.
Чинний КПК України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи оцінювати процесуальні дії чи бездіяльність та рішення органу досудового розслідування, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження та суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими та прокурором, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, на що сторона захисту має право звертати увагу суду.
Також відповідно до частини 4 статті 291 КПК забороняється надання суду до початку судового розгляду інших документів, ніж обвинувальний акт та додатки до нього.
Тому оцінка судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих однією із сторін, порушить принцип змагальності, згідно з яким сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів, особливо враховуючи, що такі відсутні в розпорядженні суду на цій стадії.
Отже, викладені у вказаній скарзі факти та обставини не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового провадження, а тому слід відмовити у задоволенні такої скарги сторони захисту.
Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, ст.ст.27, 28, 113, 115-116, 219, 284, 301, 314, 315, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги сторони захисту на дії слідчого відмовити.
Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження задовольнити.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001666 від 06.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.296 КК України, закрити у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити присутнім учасникам. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження в судовому засіданні о 15-00 годині 14 січня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Києва.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1