Номер провадження 1-кп/754/1195/21
Вирок
Іменем України

21 грудня 2021 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001645 від 12 липня 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясна Зірка Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , судимого:

07 вересня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 07 липня 2021 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_3 , побачив мобільний телефон «Samsung A315», чорного кольору, після чого у нього виник умисел на його повторне, таємне викрадення.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung A315», чорного кольору, вартістю 5165 грн. 83 коп., в чохлі чорного кольору, вартістю 349 грн. 17 коп., із захисним склом, вартістю 256 грн. 83 коп., з сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар», «Водафон», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, без залишку коштів на рахунку, а всього на загальну суму 5780 грн. 83 коп.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5780 грн. 83 коп.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, фактичні обставини справи не оспорював, щиро розкаявся та дав суду показання, що приблизно о 21 год. 07 липня 2021 року, знаходився за місцем свого проживання, при цьому були пристуні його матір, потерпіла ОСОБА_5 та її чоловік. Потрепіла поставила на підзарядку свій мобільний телефон "Самсунг", поки за його діями ніхто не спостерігав він забрав цей телефон та пішов з дому, наступного дня здав його ринку "Юність", отримавши 800 грн. Приблизно протягом тижня користувався однією з сім-карток, яку забрав з телефона потерпілої, поки потерпіла не зателефонувала на свій номер і так дізналась, хто вчинив крадіжку. Спричинену потерпілій шкоду він не відшкодував.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, офіційно непрацевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність спроб обвинуваченого для відшкодування завданої шкоди потерпілій, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 строку позбавлення волі, суд враховує його особу, молодий вік, щире каяття у вчиненому та не призначає йому тривалий термін позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_3 був засуджений вироком Деснянського районного суду м.Києва від 07 вересня 2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, кримінальне правопорушення за цим вироком суду вчинив до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, водночас ч. 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За роз`ясненнями, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Враховуючи викладене, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Речовий доказ в кримінальному провадженні: сім-картку мобільного оператора «Vodafone» - повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя -