Справа №705/5700/21
1-кп/705/1278/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001152 від 10.12.2021, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.05.2015 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки. 29.03.2016 постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області скасоване звільнення від відбування покарання у вигляді випробувального терміну та ОСОБА_3 направлено для відбуття покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 02.07.2018 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2018; 25.05.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, підставі ст.75 КК України звільненого від відбування з випробувальним терміном на 1 рік, судимість не знята та не погашена в установленому законному порядку,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2021 року близько 00 год. 30 ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, належного ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, порушуючи ст..30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника ОСОБА_4 на недоторканість житла, з метою відшукання їжі, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проник до погребу господарського приміщення житлового домоволодіння, чим порушив недоторканість володіння останньої.
Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.
У обвинувальному акті прокурор зазначила клопотання, в якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, про що до обвинувального акту долучено відповідну заяву.

Також, до обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Приймаючи рішення про можливість судового розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без судового засідання за відсутності учасників судового провадження, суд, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, врахував, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта в такому порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, і дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується негативно, не працевлаштований, тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, у межах санкції відповідної статті КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд враховує, що відповідно до п. 25Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) при застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного покарання за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.
Виходячи з положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не вбачає з огляду на це.
Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речового доказу потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2021 та з урахуванням положень п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 ( трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази: куртку чоловічу, кепку спортивну, бутель об`ємом 10 літрів, банку об`ємом 3 літри, банку об`ємом 2 літри, які були вилучені під час огляду місця події 09.12.2021 в домоволодінні ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , які передані власникам під розписку на відповідальне зберігання, залишити останнім за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками судового провадження копії вироку суду.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1