Номер провадження 1-кп/754/1050/21
Вирок
Іменем України
27 серпня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участі потерпілого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участі обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000729 від 20.08.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, освіта вища, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.28ч.2,365ч.2,185ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , працюючи відповідно до наказу Управління поліції охорони в м. Києві від 06.11.2018 року № 385 о/с на посаді поліцейського-водія взводу № 2 роти реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві, маючи спеціальне звання сержант поліції, будучи службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, наділеною правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними і юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, вчинив перевищення влади, що супроводжувалося насильством, за наступних обставин.

Так, статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий катування, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку..

Відповідно до ст. 7 цього Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Відповідно до ст. 43 цього Закону поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 577 від 07.07.2017 основні засади службової діяльності органів і підрозділів поліції охорони, спрямовані на організацію та виконання заходів з фізичної охорони об`єктів і майна усіх форм власності, фізичних осіб, прийнятих під охорону на договірних засадах.

Згідно з пп. 2 п. 8 розділу 2 вказаної Інструкції під час несення служби персонал поліції охорони зобов`язаний діяти, у тому числі попереджати, виявляти та припиняти кримінальні або адміністративні правопорушення на об`єктах (маршрутах) охорони (патрулювання), лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 5 п. 8 розділу 2 вказаної Інструкції під час несення служби персонал поліції охорони зобов`язаний у разі отримання інформації під час несення служби про вчинене правопорушення або таке, що готується, чи інші події за отриманими прикметами вживати заходів щодо затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 мав владні повноваження та був працівником правоохоронного органу.

Так, 01.07.2021 року о 08год.00хв. особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, спільно з поліцейським-водієм взводу № 2 роти реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві ОСОБА_6 та поліцейським взводу № 3 роти реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві ОСОБА_7 заступили у наряд екіпажу № 530 поліції охорони, де старшим наряду була визначена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Приблизно о 01год.00хв. 02.07.2021 року рухаючись на службовому автомобілі FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Сулеймана Стальського в м. Києві, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_6 помітили громадянина ОСОБА_4 , який спішившись рухав мопед Honda Tact 50, д.н.з. НОМЕР_2 по тротуару вказаної вулиці.

У цей час, у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, виник злочинний умисел, направлений на особисте протиправне збагачення шляхом вимагання та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівниками правоохоронного органу особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, запропонувала зупинитись з метою нібито перевірки документів, що посвідчують особу ОСОБА_4 . Вказану пропозицію підтримав ОСОБА_6 .

Після зупинки екіпажу FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , навпроти магазину «ЕПІЦЕНТР», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_6 , діючи спільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, явно виходячи за межі наданих ним прав та повноважень, без отримання інформації під час несення служби про вчинене правопорушення або таке, що готується, чи інші події та без отримання відповідних прикмет, тобто без будь-яких законних підстав зупинили ОСОБА_4 та почали вимагати від останнього представитись, назвати причину перебування у нічний час доби за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, та висунули вимогу надати документи, що посвідчують особу.

Незважаючи на відсутність законних підстав, ОСОБА_6 , діючи спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, під надуманим приводом відшукання наркотичних засобів здійснив особистий обшук ОСОБА_4 , який виразився у перевірці вмісту кишень та сумки останнього, а також вмісту камери зберігання мопеду Honda Tact 50, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень.

Після цього, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно із ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що їх дії явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи безпідставність проведеного ОСОБА_6 особистого обшуку, забрав у ОСОБА_4 сумку з особистими речами, у якій, крім інших речей, зберігались грошові кошти у сумі 500 гривень однією купюрою та бездротові навушники TWS марки «Realme» Buds Air Neo (RMA205) White, вартістю 600 гривень, та поклав її до багажника службового автомобіля FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 .

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на особисте протиправне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівником правоохоронного органу, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, висунув вимогу ОСОБА_4 про передачу йому грошових коштів, погрожуючи обмеженням його прав та свободи, а саме подальшим доставленням до відділу поліції.

Почувши висунуту протиправну вимогу, розуміючи реальність негативних наслідків з боку працівників правоохоронного органу ОСОБА_4 запропонував особі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, грошові кошти у сумі 50 гривень, на що останній вказав, що названу ОСОБА_4 суму необхідно помножити у десять разів, тобто означив висунуту вимогу у сумі 500 гривень за начебто подальше звільнення та не доставлення до відділу поліції.

На вказану вимогу поліцейського ОСОБА_4 відповів відмовою.

У цей час, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, розуміючи, що вжитими заходами неможливо реалізувати висунуту вимогу, вирішив з метою реалізації злочинного умислу застосувати до ОСОБА_4 насильство для залякування останнього та примушення таким чином до передачі грошових коштів.

У подальшому, розуміючи відсутність будь-яких законних підстав для позбавлення волі ОСОБА_4 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наказав ОСОБА_4 сісти до службового автомобіля FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , начебто для подальшого доставлення до відділу поліції для встановлення особи останнього.

Підкорюючись вимогам працівника правоохоронного органу ОСОБА_4 сів на заднє ліве пасажирське сидіння, де біля нього сіла особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, а ОСОБА_6 сів за водійське сидіння.

У подальшому, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно із ОСОБА_6 , явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, рухаючись у службовому автомобілі FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , почали словесно ображати національну належність ОСОБА_4 із постійним демонструванням та погрозою застосування вогнепальної зброї до останнього.

Після цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівниками правоохоронного органу особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно із ОСОБА_6 , на службовому автомобілі FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи будь-яких законних підстав для позбавлення волі ОСОБА_4 , направилися та прибули до лісового масиву, між вулицями Братиславською та Курнатовського у м. Києві, де наказали ОСОБА_4 вийти з службового автомобіля FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 .

Після того як ОСОБА_4 , підкоряючись незаконній вимозі, вийшов з службового автомобіля FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою реалізації злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс кулаком правої руки удар в область грудної клітини ОСОБА_4 від якого останній упав на землю.

Після цього, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наказав ОСОБА_4 підвестись. Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_4 підвівся та почав втікати. У свою чергу, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно із ОСОБА_6 , явно виходячи за надані їм права та повноваження, наздогнали ОСОБА_4 , коли останній впав на землю, та почали наносити йому удари по різних частинах тіла.

Після цього, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наказав ОСОБА_4 підвестись та направитись до службового автомобіля FIAT Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 , та повернув останньому його сумку.

У свою чергу, ОСОБА_6 перебуваючи між вулицями Братиславською та Курнатовського у м. Києві, переслідуючи корисливу мету, із сумки, яка належала ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в сумі 500грн. та навушники бездротові навушники TWS марки «Realme» Buds Air Neo (RMA205) White, вартістю 600грн., а всього на загальну суму 1100грн., яким ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження, а саме: а) закрита травма правої ключиці перелом акроміального кінця ключиці зі зміщенням уламків, синець в проекції середньої третини ключиці з переходом в над та підключичну ділянку; б) садна на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, лівого стегна на межі середньої та нижньої третин, по внутрішньому краю лівої стопи в середній третині; в) синці в надлопатковій ділянці справа, на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, на передньо-зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, на задньо-зовнішній поверхні його в нижній третині, правої гомілки у верхній третині, які відносяться .

Відповідно до п.п.4.6. та 2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», вказане у пункті а) тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив перевищеня влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, вчинене за попередньою змовою групою осіб, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2ст.28 ч.2ст.365 КК України; таємне викрадення чужого майна(крадіжка), а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.185ч.1 КК України..

20 серпня 2021 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної Угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2ст.28,ч.2ст.365,ч.1ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищевказаних злочинів.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання, а саме за ст.28ч.2,365ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки; за ст.185ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки, застосувати ст.ст.75,76 КК України, з іспитовим строком три роки та досягнуто згоди сторін щодо його призначення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ст.314ч.3,п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним, обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2ст.28,ч.2ст.365,ч.1ст.185 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.
Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2ст.28,ч.2ст.365,ч.1ст.185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2ст.28,ч.2ст.365,ч.1ст.185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та кримінальним проступком.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 не заперечував щодо укладання угоди про визнання винуватості та надав свою згоду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину (згідно ст..12 КК України є нетяжким злочином), особи винного, його роль та ступінь участі у вчиненні злочину, який є особою молодого віку, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне зареєстроване місце проживання, наявності обставин, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, суд вважає, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст.50,65-67 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 20 серпня 2021 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2ст.28,ч.2ст.365,ч.1ст.185 КК України і призначити йому покарання

за ч.2ст.28,ч.2ст.365 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки.

за ч.1ст.185 України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 2585грн.56коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення..

Суддя: