ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/95/22 Справа № 202/7957/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.129 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.129 КК України, було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 135 000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,3 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 11 лютого 2022 року.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.129 КК України, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Слідчий суддя зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки наявність відомостей про перетин 16.05.2017 року ОСОБА_7 державного кордону України не свідчить про бажання підозрюваного виїхати за межі України.

Слідчий суддя зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п. 2, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обґрунтування не носить характер наявності реальної можливості існування даних ризиків та в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування триває з 2015 року.

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваний, використовуючи свої зв`язки, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має родину - дружину, літніх батьків та п`ятеро дітей, четверо з яких є малолітніми, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має винагороди, грамоти, подяки за плідну працю, є публічною особою, перебуває на посаді першого заступника Криворізького міського голови, має певний рівень суспільної поваги.

Слідчий суддя зробив висновок про можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді застави, враховуючи обґрунтованість підозри, а також встановлених під час судового розгляду обставин та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням розміру застави у розмірі 4072 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 744 296 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч, 1 ст. 129, ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи наявність у нього паспорту для виїзду за кордон та оголошення у розшук ОСОБА_7 від 14.06.2017 у кримінальному провадженні №0000031, а також наявності у підозрюваного нерухомості у Польщі.

Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 , використовуючи свої зв`язки, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Вказав, що підозрюваний може може незаконно впливати на свідків у провадженні, а саме на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки підозрюваний погрожував вбивством ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , які у вказаному кримінальному провадженні мають статус потерпілих.

Прокурор зазначив, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які мали місце у період з 2011 до 2017 років, а тому можна зробити висновок, що протиправна діяльність підозрюваного є систематичною, умисною та пов`язаною із погрозою вбивства.

Захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , також подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зазначає, що єдиним законним шляхом діяльності голови ради є підписання головою ради прийнятого рішення, яким би воно не було, а тому голова обласної ради не має ознак субєкту злочину ст. 364 КК України.

Зазначає, що майно було передано комунальному підприємству в порядку та на умовах визначених саме чинним законодавством для вказаних правовідносин, без жодних порушень, а, відповідно, рішення Дніпропетровської обласної ради цілком відповідало вимогам чинного законодавства.

Захисник наголошує, що відключення основного водопостачальника від електричної енергії, як і зниження обсягу постачання електричної енергії на об`єкті КП «Аульський водовід», погрожувала справжньою економічною та екологічною катастрофою у регіоні, відповідними профільними комісіями було прийнято рішення про необхідність прийняття Дніпропетровською обласною радою рішення від 12.08.2011 року.

Захисник вказує, що в межах кримінального провадження не було здійснено жодної дії направленої на встановлення реального розміру збитків, спричинених державі, не було встановлено документального підтвердження вказаних збитків, а тому не може бути підтверджена правова кваліфікація та тяжкість вчинених підозрюваним злочину.

Захисник зазначає, що підозра є необгрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є недоведеними та не підтвердженими належними доказами.

Захисник звертає увагу, що слідчим суддею не було в повному обсязі враховано обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, родину, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має винагороди, грамоти, подяки, підозрюваний має батька пенсіонера, ОСОБА_7 є особою, що раніше не була судимою, не підозрювалась у скоєнні злочинів, має родину, ОСОБА_7 є публічною особою, яка має певний рівень суспільної поваги.

Захисник зазначає, що застава визначена судом не була обгрунтована жодним чином, більш того, слідчим суддею не було враховано майновий стан підозрюваного та ту обставину, що на його утриманні знаходиться дружина та п`ятеро малолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 129 КК України, які є нетяжкими та тяжкими кримінальними правопорушеннями.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_7 переховувався від досудового слідства або суду, знищив, сховав або спотворив будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді застави відповідає ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів враховує особу підозрюваного, який має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, родину, позитивно характеризується за місцем проживання, має винагороди, подяки, грамоти, має батька пенсійного віку, раніше не судимий.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора в частині розміру застави, визначеної підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки визначений слідчим суддею розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами і положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, що свідчить про законність прийнятого слідчим суддею рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного та майнового стану підозрюваного.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин провадження, погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави, оскільки слідчим суддею наведені мотиви прийнятого рішення в частині помірності розміру застави, який визначався з урахування індивідуальних обставин особи, фінансового стану та спроможність сплатити необхідну суму, що повністю узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у п.п. 78-80 рішення «Мангурас проти Іспанії».

Колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 р. (заява № 23312/15), відповідно до якого застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Розмір застави в розмірі 9 744 296 грн, на якому наполягає сторона обвинувачення, на думку колегії суддів, буде завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , в той час як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор, а не носити каральний характер для підозрюваного ОСОБА_7 .

Посилання прокурора та захисника на фактичні обставини кримінального провадження судова колегія до уваги не приймає, оскільки всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Крім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки захисник стверджуючи про необґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просив обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя зробив правильний висновок, що запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою він застосовується та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг прокурора та захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.129 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.129 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4