УХВАЛА

01 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 320/1940/17-к
провадження № 51-5038 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за частинами 1, 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі КК), призначено покарання за частиною 1 статті 307 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за частиною 2 статті 307 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією належного йому майна, і на підставі частини 1 статті 70 КК призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією належного йому майна.
2. Суд визнав доведеним, що засуджений 12 листопада 2016 року він збув 1,0346 г психотропної речовини «метамфетамін» ОСОБА_6 за 5600 грн, а 26 січня 2017 року він повторно збув ОСОБА_6 2,629 г, тобто великий розмір, метамфетаміну.
Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону й невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить скасувати оскаржені судові рішення, а кримінальне провадження закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
4. Захисник посилається на те, що:
в основу обвинувачення були покладені недопустимі докази, отримані у результаті проведення з порушенням норм кримінального процесуального закону негласних слідчих (розшукових) дій;
вчинені засудженим дії були наслідком провокації з доку органів досудового розслідування, що зумовлює недопустимість отриманих таким чином доказів;
затримання засудженого та його освідування проходило за відсутності захисника, чим порушено його право на захист, а також протокол освідування не містить необхідних відомостей, що зумовлює недопустимість цих протоколів та усіх похідні від них доказів;
порушений порядок внесення відомостей до ЄРДР;

в порушення вимог частини 3 статті 252 КПК протокол відеоконтролю за особою 12 листопада 2016 року складено лише 05 грудня 2016 року.

10. Також захисник просить врахувати, що його підзахисний офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що свідчить про невірний висновок судів попередніх інстанцій щодо необхідності його ізоляції від суспільства.
11. Апеляційний суд не дав належної оцінки зазначеним порушенням, повторно не дослідив обставини, встановлені під час кримінального провадження у справі щодо ОСОБА_5 . Ухвала не відповідає вимогам статті 419 КПК.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3