Провадження № 11-сс/811/340/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01 березня 2021 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

з участю заявникаОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 10 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001101 від 17 травня 2019 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01 березня 2021 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001101 від 17 травня 2019 року.

Окрім цього, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали в силу того, що в судовому засіданні слідчим суддею оскаржувана ухвала не була оголошена, станом на час звернення з апеляційною скаргою йому не була вручена копія рішення, зі змістом якого він ознайомився в Єдиному реєстрі судових рішень.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 підлягає скасуванню, оскільки нею приховані злочини із-за зловживань владою та службовим становищем слідчим, прокурорами, слідчими суддями, судом.

Судове засідання проводиться без участі прокурора, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суд не повідомив, про що не заперечив ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, заявника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що на проголошенні оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 не був присутній, матеріали провадження не містять даних щодо отримання ним копії ухвали слідчого судді, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою, та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень п. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається апелянт, слідчим в повній мірі було дотримано вимог ч.2 ст. 9 КПК України.

Згідно з оскаржуваною ОСОБА_6 постановою слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, від 10 листопада 2020 року (т.4 а.к.п.367-371), останнім закрито кримінальне провадження за №0001101 від 17 травня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діяннях працівників прокуратури та поліції ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.374, ч.2 ст.372, ч.1 ст.366 КК України.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий дійшов висновку, що описані ОСОБА_6 в заявах факти частково найшли своє підтвердження, однак лише у процесуальній помилці при врученні повідомлення про підозру та захист від таких діянь лежить у площині судового оскарження таких, а в діях працівників прокуратури та поліції відсутній умисел та мотив.

Як встановлено апеляційним судом, до Генеральної прокуратури України надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва за №757/37089/18-к від 06 березня 2019 року, якою зобов`язано уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 19 липня 2018 року за фактом порушення його права на захист працівникам правоохоронних органів Івано-Франківської області в межах кримінального провадження №0000152 (що виділене з кримінального провадження №0000043).

Зокрема, у своїй заяві ОСОБА_6 вказує на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, слідчим органу поліції ОСОБА_8 , групою прокурорів Івано-Франківської обласної прокуратури, включаючи прокурора Івано-Франківської області, слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 , суддею Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_10 , яке полягає в незаконному врученні повідомлення про підозру слідчим ГУ НП в Івано-Франківській області та невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваної особи уповноваженою на те особою прокурором області під час проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, щодо ОСОБА_6 .

У своїй заяві (а.к.п.12-22 т.1) ОСОБА_6 зазначив, що він, як адвокат, уже два роки перебуває у стані катування, що здійснюється щодо нього в процесуальному аспекті групою прокурорів Івано-Франківської області, суддею Городенківського районного суду ОСОБА_10 , оскільки протягом майже двох років в цьому суді ОСОБА_6 перебуває у ролі підсудного, не будучи за правовими критеріями підозрюваним. Зокрема, на його переконання, підозра у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яка складена 08.03.2016 прокурором Івано-Франківської області ОСОБА_11 , вручена неналежною особою 10.03.2016 року слідчим ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0001101 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.374 КК України.

У зв`язку з тим, що місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, для здійснення досудового розслідування.

Окрім цього, 31 жовтня 2019 року на адресу ТУ ДБР у м.Львові надійшла ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_13 від 21 жовтня 2019 року про зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР у м.Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно із заявою ОСОБА_6 від 03 жовтня 2019 року.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді від 31 жовтня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001114 та №0001115, які 04 листопада 2019 року об`єднані до кримінального провадження №0001101 від 17 травня 2019 року.

Так, у своїй заяві від 03 жовтня 2019 року (а.к.п.1-6 т.3) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.372 КК України, заступником прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_14 , прокурором відділу прокуратури в Івано-Франківській області ОСОБА_15 та слідчим Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_12 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000043, ОСОБА_6 , поміж згадки про обставини, вказані в його заяві від 19 липня 2018 року, зазначив про факт фальсифікації, підроблення та невнесення відомостей до ЄРДР ряду процесуальних документів, зокрема, як вказує заявник, постанова про продовження строків досудового розслідування заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_14 від 15 квітня 2016 року, постанова слідчого ОСОБА_12 про зупинення досудового розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваного від 28 квітня 2016 року, постанова про відновлення досудового розслідування слідчого ОСОБА_12 від 25 травня 2016 року, постанова слідчого ОСОБА_12 від 31 травня 2016 року про зупинення досудового розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваного та постанова слідчого ОСОБА_12 про відновлення досудового розслідування від 29 липня 2016 року.

У ході досудового розслідування встановлено, що у кримінальному провадженні №0000043, з якого в подальшому виділене кримінальне провадження №0000152, 10 березня 2016 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище, вчиненому повторно, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та 22 вересня 2016 року складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000152, який було скеровано до суду.

17 грудня 2019 року кримінальне провадження було відновлене на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2019 року (а.к.п.169-171 т.3), якою обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт, слідчий суддя, зокрема, дійшов висновку, що повідомлення про підозру 08.03.2016 було складено з порушенням вимог п.1 ч. 1 ст. 481 КПК України та п. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки підозрюваний ОСОБА_6 має статус адвоката, а відтак користується усіма гарантіями адвокатської діяльності, в тому числі і щодо порядку вручення повідомлення про підозру належною особою.

24 грудня 2019 року підозра щодо ОСОБА_6 була скасована.

07 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, (а.к.п.333-336 т.4) та 25 травня 2020 року змінено раніше повідомлену підозру.

23 квітня 2021 року до Городенківського районного суду Івано-Франківської області повторно скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000152 від 03.08.2016 року, що складений 02.11.2020, який ухвалою від 27 липня 2021 року було повернуто прокурору для усунення недоліків, однак вказана ухвала станом на 15 вересня 2021 року не набрала законної сили у зв`язку із її оскарженням обвинуваченим ОСОБА_6 .

У ході досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , допитано як свідків начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_16 , заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_14 , слідчого СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 , прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_15 , суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 , суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_17 , витребувано копії матеріалів з кримінальних проваджень №0000152, №0000043, зокрема постанови про зупинення кримінального провадження, про відновлення раніше зупиненого кримінального провадження, продовження строків досудового розслідування, постанову про виділення матеріалів кримінального провадження та витяг з ЄРДР про рух вказаного кримінального провадження.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000043 від 16.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

10 березня 2016 року ОСОБА_6 , адвокату (адвокатське свідоцтво №002624 від 16.07.2014, видано радою адвокатів Одеської області) вручено слідчим СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 повідомлення про підозру, складену 08 березня 2016 року прокурором Івано-Франківської області ОСОБА_11 (а.к.п.25-26 т.1).

Обґрунтованість підозри в частині достатності доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину перевірена слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 при вирішенні питання застосування запобіжного заходу, що стверджується ухвалою від 02 серпня 2016 року у справі 344/9635/16-к (а.к.п.51-54 т.3), яка в апеляційному порядку була перевірена та в цій частині не встановлено апеляційним судом необґрунтованості підозри.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.481 КПК України в редакції, чинній на момент вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, письмове повідомлення про підозру здійснюється адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором України, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

У ході досудового розслідування було встановлено процесуальне порушення при повідомленні ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме що таке повідомлення вручене не прокурором Івано-Франківської області ОСОБА_11 , а слідчим СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 .

Водночас встановлено, що така підозра 24 грудня 2019 року була скасована.

Із показань допитаних свідків, про допит яких клопотав ОСОБА_6 у численних своїх клопотаннях, вбачається, що останніми підтверджено факт проведення досудового розслідування кримінальних проваджень №0000152, №0000043, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру, хоч така повідомлена з порушенням норм процесуального права, однак у матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів вини в інкримінованому йому діянні. Свідки повідомили, що досудове розслідування проводилося в рамках кримінального та кримінального процесуального законів, досудове розслідування підставно зупинялося, відновлювалося та виділялося, а відомості про це своєчасно вносились до ЄРДР, що стверджується витребуваними слідчим копіями постанов про зупинення досудового розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваного від 28 квітня 2016 року, про відновлення досудового розслідування від 25 травня 2016 року, про об`єднання кримінальних проваджень від 03 серпня 2016 року, про виділення матеріалів досудового розслідування від 03 серпня 2016 року.

У ході досудового розслідування не встановлено факту підроблення чи фальсифікації постанов в межах даного кримінального провадження, як не встановлено факту порушення права на захист, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, полягає у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, така має місце не тільки тоді, коли особа взагалі не вчиняла кримінального правопорушення, а й тоді, коли цією особою вчинено інше кримінальне правопорушення, а не те, за вчинення якого її притягають до кримінальної відповідальності. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. При цьому умислом винного охоплюється те, що насправді відсутні достатні докази, які вказують на вчинення відповідного кримінального правопорушення саме цією особою, або взагалі відсутня подія кримінального правопорушення. Склад цього злочину утворює також і притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, якого вона завідомо не вчиняла, у разі, коли вчинення нею інших кримінальних правопорушень доведено сукупністю необхідних і достатніх доказів. Мотиви злочину значення для його кваліфікації не мають, але прокурор чи слідчий за погодженням з прокурором, який вручив підозрюваному письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення через допущену помилку в оцінці достовірності та достатності зібраних доказів може нести дисциплінарну відповідальність.

Обґрунтованість підозри в частині достовірності та достатності доказів для повідомлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, було перевірено у встановленому законом порядку слідчим суддею та апеляційним судом з перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

На даний час, кримінальне провадження №0000152, в межах якого ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, завершено та обвинувальний акт скеровано до суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що твердження ОСОБА_6 з приводу необґрунтованості підозри, вручення такої неуповноваженою особою ґрунтуються на відомостях, які стосуються оцінки доказів, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження №0000152, з точки зору їх процесуальної допустимості та належності або достатності. З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки з процесуальної точки зору обґрунтованість підозри не може підмінюватись питаннями обґрунтованості обвинувачення. Питання щодо оцінки доказів, зібраних сторонами, підлягають процесуальному розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 318-376 КПК України, під час судового розгляду. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів, дотримання органом досудового розслідування вимог КПК України, будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду кримінального провадження №0000152.

Все перелічене вище дає підстави погодитися з висновком слідчого судді, що слідчим було проведено достатню кількість слідчих дій в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, усі вимоги клопотань ОСОБА_6 були розглянуті слідчим, що свідчить про належне проведення досудового розслідування та прийняття законного рішення.

Прийнята слідчим постанова від 10 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження відповідає фактичним обставинам справи, завданням та засадам кримінального провадження, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.

Оскільки продовження досудового слідства суперечитиме ч.1 ст.284 КПК України, згідно з якою наявність відповідних обставин породжує обов`язок слідчого, прокурора прийняти рішення про закриття провадження, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми доказами, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 10 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001101 від 17 травня 2019 року, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4