У Х В А Л А

Справа №348/2560/17
Провадження №1-кс/348/18/22

10 лютого 2022 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його представника, адвоката ОСОБА_4 , дізнавача у кримінальному провадженні начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 26.11.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 24.11.2021 року по кримінальному провадженні №0000859 від 12.12.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із скаргою на постанову начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 26.11.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 24.11.2021 року по кримінальному провадженні №0000859 від 12.12.2017 року.

Просив скасувати постанову начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 26.11.2021 року, а його клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.186 КК України - задоволити.

В судовому засіданні дізнавач у кримінальному провадженні начальник СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 підтримав викладене ним у своїй постанові від 26.11.2021 року обгрунтування щодо відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженні №0000859 від 12.12.2017 року та просив відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його скарги.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подану скаргу та просили її задоволити з підстав наведених у ній.

Вислухавши скаржника, його представника та дізнавача СД Надвірнянського РВП в Івано-Франківській області, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, на досудовому провадженні КПК України не визначено можливості оскарження рішення дізнавача щодо відмови в задоволенні клопотання потерпілого про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, витребуваних слідчим суддею в ході розгляду даної скарги, у провадженні сектору дізнання Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000859 від 12.12.2017 року.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.214 КПК України було внесено до ЄРДР за №0000859 від 12.12.2017 року та розпочато досудове розслідування. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст.185 КК України.

Однак, в подальшому потерпілим по кримінальному провадженні №0000859 від 12.12.2017 року ОСОБА_3 , тобто скаржником по даній справі, було подано до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області клопотання в порядку ст.220 КПК України про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.186 КК України.

Постановою начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 26.11.2021 року в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 24.11.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000859 від 12.12.2017 року було відмовлено, у зв`язку з чим останній звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із скаргою на дану постанову дізнавача.

Проте, як зазначено вище, вказана постанова у відповідності до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні оскарженню не підлягає.

Разом з тим слідчий суддя констатує, що відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ст.55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч.3 ст.8 Конституції України.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в ст.21 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення/час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Також слідчий суддя констатує, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно із ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого, на досудовому розслідуванні.

Отже, здійснюючи судовий контроль слідчий суддя не може втручатись у дискреційні повноваження органів досудового розслідування щодо аналізу доказів, зібраних у кримінальному провадженні, здійснювати вибір варіанту рішення відповідно до власних міркувань та правової кваліфікації діянь, оскільки це означало би підміну функцій слідчого/прокурора.

Таким чином, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження за даною скаргою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2, 3, 401, 303-307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 26.11.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 24.11.2021 року по кримінальному провадженні №0000859 від 12.12.2017 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1