Справа № 449/86/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2022 м.Перемишляни

слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області - ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни клопотання т.в.о. нчальника СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_2 погоджене з в.о. начальника Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

т.в.о. нчальника СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася з клопотанням до слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області, погодженим з в.о. начальника Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, в якому просить: накласти арешт на майно, а саме: гаманець «BINFA» коричневого кольору в якому знаходиться такі купюри: одна купюра у номіналі 100 доларів №КF40277933С; чотири купюри у номіналі 200 злотих №СН3152750, №ВТ7498852, №АА0871320, №АТ6505176, одна купюра номіналом 2 гривні №ТЖ6481449; одна купюра номіналом 5 гривень №СЖ4114499; одна купюра номіналом 1 гривня №ТЗ9411868; чотири купюри номіналом 200 гривень №ДД 9480283, №ЗГ0105630, №СА2011996, №СН9223024; одна купюра номіналом 100 гривень №БП9237924; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «айфон 7» чорного кольору у чорному чохлі; сім картку з номером - НОМЕР_2 ; у ОСОБА_6 вилучено: павербанк чорного кольору (зарядний пристрій); мобільний телефон марки «айфон 7» у червоному чохлі; навушники чорні у чохлі; ліхтарик-брилок чорного кольору з надписом; запальничка червона; сумка барсетка синього кольору; зарядний пристрій; сім-карта з номером НОМЕР_3 .

Клопотання обгрунтовують тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2022 року близько 21 год 50 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт. Іваничі Володимир-Волинського району Волинської області, не працюючий, раніше не судимий, під виглядом покупців спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем смт. Іваничі Володимир-Волинського району Волинської області, студентом Луцького біотехнічного університету, 2 курс, раніше не судимим, незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем марки Ауді А6 кузов універсал сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_4 (іноземна реєстрація) користувачем якого є ОСОБА_7 . Даний автомобіль знаходився за адресою: АДРЕСА_1 звідки і був викрадений. Наголошують, що близько 23 год. викрадений автомобіль в якому знаходились ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зупинений працівниками поліції ВнП№1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області у м.Радехів на вулиці Львівській поблизу Каплички Пресвятої ОСОБА_8 .

В призначене судове засідання прокурор, слідчий не з`явилися, проте в поданому клопотанні слідчий просить проводити розгляд такого без участі слідчого та прокурора.

Власники та фактичні користувачі тимчасово вилученого майна в призначене судове засідання теж не з`явилися, хоч про час, місце та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.01.2022 року, до ЄРДР внесено відомості, про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією діяння за ч.2 ст.289КК України.

Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 25 січня 2022 року о 02 год 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано у порядку ст.208 КПК України, під час якого в останнього було вилучено: гаманець «BINFA» коричневого кольору в якому знаходиться такі купюри: одна купюра у номіналі 100 доларів №КF40277933С; чотири купюри у номіналі 200 злотих №СН3152750, №ВТ7498852, №АА0871320, №АТ6505176, одна купюра номіналом 2 гривні №ТЖ6481449; одна купюра номіналом 5 гривень №СЖ4114499; одна купюра номіналом 1 гривня №ТЗ9411868; чотири купюри номіналом 200 гривень №ДД 9480283, №ЗГ0105630, №СА2011996, №СН9223024; одна купюра номіналом 100 гривень №БП9237924; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «айфон 7» чорного кольору у чорному чохлі; сім картку з номером - НОМЕР_2 .

Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 25 січня 2022 року о 02 год 20 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано у порядку ст.208 КПК України, під час якого в останнього було вилучено: павербанк чорного кольору (зарядний пристрій); мобільний телефон марки «айфон 7» у червоному чохлі; навушники чорні у чохлі; ліхтарик-брилок чорного кольору з надписом; запальничка червона; сумка барсетка синього кольору; зарядний пристрій; сім-карта з номером НОМЕР_3 .

Відповідно до Постанови т.в.о. начальника СВ відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_2 від 25.01.2022 р., гаманець «BINFA» коричневого кольору в якому знаходиться такі купюри: одна купюра у номіналі 100 доларів №КF40277933С; чотири купюри у номіналі 200 злотих №СН3152750, №ВТ7498852, №АА0871320, №АТ6505176, одна купюра номіналом 2 гривні №ТЖ6481449; одна купюра номіналом 5 гривень №СЖ4114499; одна купюра номіналом 1 гривня №ТЗ9411868; чотири купюри номіналом 200 гривень №ДД 9480283, №ЗГ0105630, №СА2011996, №СН9223024; одна купюра номіналом 100 гривень №БП9237924; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «айфон 7» чорного кольору у чорному чохлі; сім картку з номером - НОМЕР_2 ; павербанк чорного кольору (зарядний пристрій); мобільний телефон марки «айфон 7» у червоному чохлі; навушники чорні у чохлі; ліхтарик-брилок чорного кольору з надписом; запальничка червона; сумка барсетка синього кольору; зарядний пристрій; сім-карта з номером НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000018 від 25.01.2022 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає увагу, що щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень), обвинуваченими (особами, обвинувальний акт щодо яких передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, проте всупереч зазначеному, в матеріалах клопотання відсутні будь які дані про повідомлення підозри особам, щодо майна яких ставиться питання про накладення арешту.

Окрім цього, слідчий суддя наголошує, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України також визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчий суддя також враховує, що слідчим не зазначено, а слідчим суддею не встановлено, яким саме з критеріїв, зазначених у ч.2 ст.167 КПК України, відповідають речі, на які просять накласти арешт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статями 98, 170, 172, 173, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання т.в.о. нчальника СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_2 погоджене з в.о. начальника Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1