Провадження №: 1-кп/752/1796/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000065, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Артемівка Бориспільського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та/або недієздатних/непрацездатних осіб, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2021 приблизно о 19 год 30 хв ОСОБА_4 перебував неподалік автовокзалу у м. Бориспіль Київської області, де на асфальті знайшов металевий кастет і у цей час у нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а тому він підібрав цей кастет, привласнив його собі та залишив у себе для самооборони.

У подальшому, а саме: 20.06.2021 близько 17 год 30 хв, перебуваючи у м. Києві, ОСОБА_4 зайшов до вестибюлю станції метро Видубичі Комунального підприємства Київський метрополітен, де його зупинили співробітники поліції в метрополітені та поцікавилися, чи наявні у нього заборонені чи обмежені в обігу предмети. На запитання працівників поліції ОСОБА_4 повідомив, що у правій задній кишені його штанів, у який він вдягнений, знаходиться кастет, котрий він знайшов за вищевказаних обставин та незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою самооборони.
Після цього ОСОБА_4 запросили до кімнати поліції в метрополітені, що розташована у приміщенністанції метро Видубичі Комунального підприємства Київський метрополітен, де у присутності двох понятих чоловічої статі у нього було вилучено з правої задньої кишені штанів, в яких він був одягнений металевий кастет.
Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-21/30212-ХЗ від 23.06.2021, складеного на виконання постанови про призначення судової криміналістичної експертизи від 20.06.2021, наданий на дослідження експерту кастет відноситься до холодної зброї, виготовлений заводським способом та типу холодної зброї ударно-дробильної дії.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині часу, місця та способу вчинення, місця зберігання кастету при собі у безпосередній близькості, що робить можливість його використання безперешкодною, а також щиро розкаявся у вчиненому.

Так, обвинувачений указав, що дійсно 19.06.2021 знайшов металевий кастет у м. Борисполі, а вже наступного для у м. Києві його зупинили і у той момент цей кастет він тримав при собі у кишені власних штанів.

ОСОБА_4 виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання вини у вчиненні цього кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього діяння, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що сторони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, Суд, у порядку ч. 3 ст 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів і судових витрат, експертного висновку, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до положень чинного кримінального законодавства. Керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність негативних наслідків від нього та майнових збитків; щире каяття; особу обвинуваченого, який є особою, що позбавлена батьківського піклування, є молодим і працездатним, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання добре, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, офіційно не працевлаштований, проте має постійні підробітки та здатен себе легально забезпечувати, має постійне місце реєстрації та проживання, загальну середню освіту, задовільний стан здоров`я, веде соціально-позитивний спосіб життя.

При цьому суд приймає до уваги позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, неухильне дотримання ОСОБА_4 обов`язків, що покладалися на нього слідчим, взірцеву процесуальну поведінку, ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема, його щирий жаль та розкаяння, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, кваліфікацію правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття ОСОБА_4 , яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Крім того суд приймає до уваги позицію обвинуваченого, який клопотав перед судом про призначення йому покарання у виді штрафу, посилаючись на своє майбутнє працевлаштування, наявність соціальних виплат, та його вказівку на те, що йому допоможуть близькі особи у сплаті штрафу частинами.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України з у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо заяви захисника і клопотання обвинуваченого про розстрочення сплати штрафу суд зазначає, що ч. 4 ст. 53 КК України передбачено право суду призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року з урахуванням майнового стану особи.
Заслухавши позицію прокурора та обвинуваченого, який подав суду мотивовану заяву про розстрочення сплати штрафу, дослідивши наявні матеріали, суд вважає за доцільне розстрочити сплату штрафу на десять місяців з урахуванням того, що обвинувачений твердо став на шлях виправлення, чекає офіційного працевлаштування, має соціальні виплати в якості допомоги.Також суд враховує, що сплата обвинуваченим штрафу в розмірі 17000,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74, 75 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати його перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного дослідження за висновком № СЕ-19/111-20/49187 у розмірі 1372,96 грн.

На підставі, викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити сплату штрафу на десять місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дати набрання вироком законної сили.
Речові докази, а саме: кастет, визнаний речовим доказом згідно з постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві від 25.06.2021, який зберігаєтьсяу камері схову Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві (квитанція № 007613) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 23.06.2021 експертного дослідження у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн 96 коп.
Копія вироку вручити сторонам.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1