1Справа № 335/9864/20 1-кп/335/349/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
04.10.2020 року, приблизно о 20 год. 20 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. № 5 по вул. Рекордній в м. Запоріжжя, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 зі спини та викрутив останній зап`ястя рук у внутрішню сторону, тим самим застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої. Після чого, зрозумівши, що потерпіла втратила можливість чинити опір, відкрито викрав з лівої руки мобільний телефон «Samsung Galaxy АЗ1» (SM-А315F/DS) в корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 на праві власності, вартістю 5 332.67 грн.
Далі, ОСОБА_7 , утримуючи зазначений телефон в своїй руці та маючи реальну можливість ним розпорядитися, почав бігти в бік двору будинку АДРЕСА_2 , тим самим віддалився від потерпілої ОСОБА_8 , яка в свою чергу кричала останньому вимогаючи повернути телефон. Проте ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії є відкритими для вищезазначеної потерпілої, ігноруючи вимоги останньої та тримаючи в своїй руці вищезазначений телефон, покинув місце вчинення кримінального злочину, спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
13.10.2020, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись навпроти буд. №27 по вул. Михайла Гончаренка, м. Запоріжжя, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зі спини підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та витягнув з задньої правої зовнішньої кишені штанів кишені належний їй мобільний телефон «HuaweiP10 Lite», в корпусі чорно-сірого кольору, вартість якого, згідно висновку судового експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1484-20 від 27.10.2020 року складає 2233 гривні 34 копійки, тим самим таємно викравши його.
Дії ОСОБА_7 одразу були помічені потерпілою ОСОБА_9 , яка в свою чергу спробувала забрати свій мобільний телефон у ОСОБА_7 , але останній, зрозумівши, що його злочинні дії викриті, шляхом ривку, з рук останньої, відкрито викрав зазначений мобільний телефон, після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій на зазначену суму.
Крім того, 13.10.2020 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись навпроти буд. №49 по вул. Перемоги в м. Запоріжжі, а саме салону краси «IvkoStudio», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_5 та шляхом ривку, з рук останньої спробував відкрито викрасти її мобільний телефон.
Проте не досягнувши очікуваного результату, оскільки його дії були помічені потерпілою, яка міцно тримала свій телефон, ОСОБА_7 з метою реалізації злочинного умислу до кінця, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, штовхнув її у спину, від чого остання втратила рівновагу та впала на землю, тим самим спричинив останній тілесні ушкодження, які згідно з висновком судового експерта №1182 від 16.10.2020 за результатами проведення судово-медичної експертизи, в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, після чого, шляхом ривку, з рук потерпілої відкрито викрав належний їй мобільний телефон «Huawei», в корпусі білого кольору вартість якого, згідно висновку за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1485-20 від 27.10.2020 року, складає 1150 гривень 00 копійок, після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій на зазначену суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях по епізоду відкритого заволодіння мобільними телефонами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнав повністю, та пояснив суду, що дійсно 04.10.2020 року, в нічний час доби, він, знаходячись по вул. Рекордній в м. Запоріжжя, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 зі спини та відкрито викрав у неї з руки мобільний телефон марки «Samsung», після чого втік в бік двору. Згодом мобільний телефон продав на скупці. 13.10.2020 року, у денний час доби знаходячись на вул. Михайла Гончаренка у м.Запоріжжя, він витягнув у потерпілої з задньої кишені штанів її мобільний телефон, однак одразу був помічений потерпілою ОСОБА_9 , яка схопила його за капюшон, але він зміг вирватися та побігти в парк з викраденим мобільним телефоном, де був зупинений прохожими людьми.
Щодо епізоду відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачений свою провину у відкритому заволодінні мобільним телефоном визнав повністю, та пояснив, що дійсно 13.10.2020 року, у денний час доби, рухаючись в бік парку бул. Шевченка, він помітив ОСОБА_5 , яка розмовляла по мобільному телефону, підбіг до неї зі спини та вирвав з руки телефон, однак зазначив, що у спину останню не штовхав. Заволодівши мобільним телефоном, він побіг через пр. Перемоги у двори, де його піймали прохожі та викликали наряд поліції. Телефон не кидав та не розбивав.
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що у жовтні 2020 року ввечері вона йшла з роботи додому, в напрямку вул.Рекордної в м.Запоріжжя, обвинувачений йшов паралельно з нею, вона розмовляла по мобільному телефону, обвинувачений підійшов до неї попросив цигарку, потім схопив за зап`ястя руки та забрав мобільний телефон, та побіг у невідомому напрямку.
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що 13.10.2020 року, вона з дитиною у колясці гуляла по вул. Михайла Гончаренка, помітивши по заду себе невідомого чоловіка, вона поклала телефон у задній карман джинсів, та звернула в лівий бік, щоб пропустити невідомого. Однак останній витяг телефон з її кишені та почав тікати. Вона встигла схватити обвинуваченого за капюшон, однак останній вирвався та побіг в парк, де згодом був затриманий прохожими. Покарання просить призначити на розсуд суду, матеріальні претензії до обвинуваченого не має, телефон був повернутий, однак у розбитому вигляді.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював фактичних обставин справи за епізодами відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кваліфікацію кримінальних правопорушень за ч.2 ст.186 КК України, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні описаних вище кримінальних правопорушень, визнаного судом доведеним.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 відносно потерпілої ОСОБА_9 , за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
За епізодом відносно потерпілої ОСОБА_8 від 04.10.2020 року суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), за виключенням кваліфікуючої ознаки `повторно`, оскільки повторність за даним епізодом матеріалами кримінального провадження не підтверджена.
За епізодом грабежу відносно потерпілої ОСОБА_5 від 13.10.2020 року судом досліджені наступні докази.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданніпояснила суду, що 13.10.2020 року, вона ішла по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, та розмовляла по мобільному телефону з матір`ю. Обвинувачений підійшов до неї зліва, та став виривати з її рук мобільний телефон, вона міцно тримала телефон, потім обвинувачений штовхнув її в спину рукою, вона почала падати, обвинувачений вихопив телефон і побіг, його затримали прохожі з викраденим, після чого він кинув телефон на землю, від чого телефон розбився. Просить суд призначити суворе покарання обвинуваченому.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 13.10.2020 року виходячи з роботи за адресою: вул. Перемоги, буд. №50, вона побачила жінку, яка кричала у бік чоловіка, який відбігав від неї з мобільним телефоном у руках. У залі судового засідання, вона впізнала обвинуваченого та зазначила що саме цього чоловіка вона бачила 13.10.2020 року з телефоном у руках. Марку телефону не пам`ятає, однак зазначила, що коли прохожі чоловіки піймали обвинуваченого і вона підійшла з потерпілою до них, щоб забрати телефон та викликати поліцію, то побачила чорний сенсорний телефон з розбитим екраном. Момент нанесення обвинуваченим поштовху потерпілій у спину вона не бачила, оскільки вийшла з приміщення вже коли ОСОБА_7 відбігав від потерпілої.
Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.10.2020 року, ОСОБА_5 повідомила Вознесенівське ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 13.10.2020 року приблизно о 12-20 год., незнайомий чоловік, по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, із застосуванням насилля заволодів мобільним телефоном «Huawei» білого кольору.
Згідно з висновком експерта №1182 від 14.10.2020 року, садна на долонній поверхні лівої кисті, синці на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні лівої кисті, синці на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні лівого колінного суглобу у ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи, в наданій медичній документації та зі слів освідуваної. Ушкодження утворилися від дії тупих предметів.
Згідно з висновком експерта № 1485-20 від 27.10.2020 ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei», в корпусі білого кольору складає 1150 гривень.
Суд відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не штовхав у спину потерпілу ОСОБА_5 , оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілої, та вважає доведеною його провину при викладених фактичних обставинах у обвинувальному акті.
За даним епізодом суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадання чужого майна (грабежу), вчиненого повторно.
Також, органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, за епізодом від 12.10.2020 року відносно малолітньої ОСОБА_11 , його дії за цим епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
Згідно з обвинувальним актом, 12.10.2020 року, приблизно о 14 год. 25 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. № 53 по вул. Каховській в м. Запоріжжя, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спини та шляхом ривку, відкрито, з правої руки викрав мобільний телефон марки «Meizu-V3s» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 на праві власності, вартістю 1 499,00 грн.
Після чого, ОСОБА_7 , утримуючи зазначений телефон в своїй руці та маючи реальну можливість ним розпорядитися, почав бігти в бік будинку 51 по вул. Каховській в м. Запоріжжя, тим самим віддалився від малолітньої ОСОБА_11 , та усвідомлюючи, що його дії є відкритими для останньої, тримаючи в своїй руці вищезазначений телефон, покинув місце вчинення.
ОСОБА_7 під час допиту в суді заперечував його причетність до грабежу, зазначивши, що він не вчиняв даного злочину, він дійсно в той день у денний час доби, знаходячись по вул. Каховській біля перехрестя, помітив як у дівчини з руки випав мобільний телефон. Оскільки поруч нікого не було, він підняв його, поклав до кишені, в подальшому продав мобільний телефон у скупку.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 повідомила суду, що зі слів її малолітньої доньки ОСОБА_11 , їй відомо, що у жовтні 2020 року, коли її донька поверталася зі школи додому за адресою: АДРЕСА_4 , невідомий чоловік підбіг до неї та вихопив з її рук мобільний телефон марки «Meizu».
Судом були досліджені письмові докази.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.10.2020 року, ОСОБА_12 повідомила Дніпровське ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 12.10.2020 року приблизно о 13-00 год., поблизу будинку №55 по вул. Каховській в м. Запоріжжя, невідомий чоловік попросив у неповнолітньої ОСОБА_11 мобільний телефон Meiзy, вона передала йому телефон, після чого чоловік зник з місця пригоди.
Згідно з висновком експерта №10-1435 від 23.10.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Meizu-V3s» (Y685Y) 32 Gb, на момент скоєння злочину на споживчому ринку України, станом на 12.10.2020 року, без пошкоджень в справному стані, який знаходився у користуванні з 15.08.2019 року складає 1 499,00 грн. Вартість проведення експертизи складає 490,35 грн.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2020 року за участю свідка ОСОБА_15 , останній вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу, який 12.10.2020 року, продав йому мобільний телефон «Meizu» в корпусі сірого кольору.
Згідно з протоколом огляду речей від 12.10.2020 року, з фототаблицями до нього, предметом огляду є мобільний телефон фірми «Meizu» модель М3s в корпусі сірого кольору.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.11.2020 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та відтвореним судом відеозапису до нього, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_7 повідомив про те, як він на вул.Каховській знайшов загублений мобільний телефон Meizu».
Згідно з протоколом затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, обвинуваченого було затримано 13.10.2020 року о 12 год. 29 хв. та вилучено мобільний телефон «Huawei» в корпусі білого кольору, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 , який знаходився у прозорому силіконовому чохлі, мобільний телефон СРА Halo 6, в корпусі чорного кольору, IMEI пошкоджено, з сім картою невідомого оператору.
Постановою слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 від 13.10.2020 року вказані мобільні телефони визнані речовими доказами.
Доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до вчинення грабежу 12.10.2020 року стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не спростовані.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У мотивувальній частині обвинувального вироку, згідно з п. 2 ч. 3ст. 374 КПК України,мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винність обвинуваченого у вчинені злочину, мотив і мета злочину.
Ч.1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Під час судового слідства за клопотанням сторони обвинувачення були допитані потерпіла ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_11 , досліджені письмові документи . Покази свідків, зміст свідчень яких викладено вище, як і письмові докази безумовно не свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення грабежу 12.10.2020 р., обвинуваченого на місці вчинення злочину виявлено не було, інші докази які б вказували на причетність ОСОБА_7 до грабежу відсутні.
Таким чином, ОСОБА_7 заперечував причетність до вчинення грабежу 12.10.2020 року, і його доводи в процесі розгляду справи, не спростовані.
З огляду на безпосередньо досліджені докази, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було доведено «поза розумним сумнівом» причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, у той день, час та місці, що зазначені в обвинувальному акті.
Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачений ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні 12.10.2020 року злочину відносно потерпілої ОСОБА_12 , передбаченого ч.2 ст.186 КК України, належними та достатніми доказами не доведена, а тому ОСОБА_7 необхідно виправдати за вищевказаним епізодом грабежу.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки діянь, які згідно з нормою ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
Також суд враховує кількість вчинених епізодів правопорушень, систематичність та періодичність їх вчинення, загальну суму завданих збитків, думку потерпілої ОСОБА_5 про призначення суворого покарання обвинуваченому, та відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за станом здоров`я відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебував на обліку у лікаря-нарколога, до затримання постійного місця працевлаштування не мав, має постійне місце мешкання, за сімейним станом не одружений.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд не встановив.
З урахуванням вищевикладеного, пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, вчинення низки умисних кримінально караних діянь, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції в мінімальному строку за ч.2 ст.186 КК України.
На переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства.
Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.10.2020 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 16.10.2021 р. включно.
Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання, а саме з 13.10.2020 року.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України в строк призначеного покарання ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 13 жовтня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілими не заявлялися.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
На підставі ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 1485-20 від 27.10.2020 року у розмірі 327 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого. Витрати на проведення експертизи № 10-1435 від 23.10.2020 у розмірі 490,35 грн. слід віднести на рахунок держави внаслідок виправдання обвинуваченого за епізодом від 12.10.2020 року.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати невинуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ( за епізодом від 12.10.2020 року) та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, з 13.10.2020 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 ча, до набрання вироком суду законної сили, - залишити без змін.
-мобільний телефон «Meizu-V3s» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , - залишити ОСОБА_12 ;
- мобільний телефон марки «Huawei», в корпусі білого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон марки СРА Halo 6, в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання в камеру схову Вознесенівського ВП, - повернути за належністю;
-мобільний телефон марки «HuaweiP10 Lite», в корпусі чорно-сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , - залишити ОСОБА_9 .
Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2020 року на мобільні телефони «Huawei», в корпусі білого кольору, СРА Halo 6, в корпусі чорного кольору, - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 327 (триста двадцять сім) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,

якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1