Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1983/19
Провадження № 1-кс/382/89/21
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2021 року Слідчий суддя Яготинського районного суду Київської області і ОСОБА_1 розглянувши клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2021 року до слідчого судді Яготинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно із положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування врегульовано гл. 26 КПК України.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини в пункті 24 рішення по справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року вказав, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Таким чином, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.
З урахуванням цього, слід застосовувати аналогію закону на підставі ст. 7 КПК України і враховувати положення ч. 1 ст. 21 КПК України про те, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, клопотання про застосування якого розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, на переконання слідчого судді, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду клопотань про скасування арешту майна, поданих в порядку ст. 174 КПК України, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.
Згідно із ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Однак, відповідно до норм КПК України заяви, клопотання, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року). Зазначені висновки викладено і в пункті 3 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 04.06.2010 року, відповідно до якого, місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.
Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року).
Така ж позиція щодо територіальної підсудності міститься і у листі голови Касаційного кримінального суду №176/0/158-21 року від 16 березня 2021 року, в якому зазначено, що під час визначення територіальної підсудності відповідного органу досудового розслідування Національної поліції необхідно керуватись вимогами кримінального процесуального законодавства та відповідними положеннями законодавства, яке визначає правовий статус та структуру правоохоронного органу, до складу якого мають входити відповідні органи (підрозділи) досудового розслідування.
Згідно із Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів", щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» від 03 листопада 2020 року, № 950-IX, який набрав чинності 10 грудня 2020 року, Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено пунктом 3-1 такого змісту: «3-1. До набрання чинності законом України, щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 01 січня 2022 року».

У випадку не створення в територіальному (відокремленому) підрозділі (управлінні/відділ/відділенні) Національної поліції відповідного (відокремленого) органу досудового розслідування слідчі Національної поліції мають звертатись не до тих місцевих судів, у межах територіальної юрисдикції яких розташовані службові приміщення Національної поліції в адміністративних будівлях, а до тих місцевих судів, у межах територіальною юрисдикції яких розташовані територіальні підрозділи Національної поліції, в яких створені відповідні (відокремлені) органи досудового розслідування.
Внаслідок реформування органів поліції, що відбулось на початку 2021 року, було змінено структуру територіальних підрозділів Головного управління поліції в Київській області.
Згідно офіційних даних /офіційний сайт Національної поліції України /https://kv.npu.gov.ua/about/struktura/struktura/ у Київській області створено сім районних управлінь поліції, серед яких Бориспільське районне управління поліції ГУ НП в Київській області, до складу якого входять два відділення поліції, у тому числі відділення поліції № 2 (м. Яготин).
Водночас, у складі відділення поліції № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області відсутній слідчий підрозділ.
Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Пунктом 8 р. 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 року № 298, визначено реєстраторами Реєстру досудових розслідувань: - прокурорів, у тому числі керівників органів прокуратури; - керівників органів досудового розслідування; - керівників органів дізнання; - слідчих органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективів підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; - дізнавачів підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).
Як видно зі змісту клопотання, ОСОБА_2 просить: передати їй на відповідальне зберігання автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000326 від 06.11.2019 року.
Із доданих до клопотання матеріалів видно, що транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 , досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, здійснюється Бориспільським РУП ГУ НП в Київській області.
Враховуючи, що слідчий відділ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розташований на території, яка не відноситься до територіальної юрисдикції Яготинського районного суду Київської області, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_2 не підлягає розгляду слідчим суддею Яготинського районного суду Київської області.

Заяви, клопотання, скарги у кримінальних провадженнях на стадії досудового розслідування, які подані до суду (слідчим суддям) з порушенням правил підсудності, не вирішуються шляхом зміни підсудності судом та/або закриття судового провадження.
При цьому, ст. 34 КПК України суди не наділено повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу.
При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
За таких обставин, суд вбачає підстави для застосування норми п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України щодо повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді.
Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання, слід повернути особі, яка його подала, що не позбавляє останню права на звернення до відповідного слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ст. 304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання повернути особі, яка її подала.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1