У Х В А Л А
(про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 354/95/19

Провадження № 1-кп/348/40/22

25 січня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2021 року судове провадження у кримінальному провадженні №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України зупинено і оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4

25.01.2022 року судове провадження по даному кримінальному провадженні відновлено та призначено судове засідання на 25.01.2022 року на 13 год. 00 хв.

В судовому засіданні прокурор Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , а також про стягнення в дохід держави раніше сплаченої застави в сумі 38420 грн., яке просив задоволити з підстав, наведених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.

Зокрема, захисник обвинуваченого вказала суду, що жодних повідомлень під розписку про виклик до суду ОСОБА_4 не отримував. Також стверджує, що жодних доказів перетину кордону обвинуваченим прокурор не надав, однак не заперечує ту обставину, що у серпні місяці 2021 року ОСОБА_4 дійсно їздив на заробітки за межі України, оскільки в їх сім`ї було важке матеріальне становище, родичі хворіли. Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_4 повідомляв Галицький ВП про виїзд на заробітки. Вважає доводи прокурора голослівними, необгрунтованими та нічим не підтвердженеми. Просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та запевнила суд, що в подальшому останній буде прибувати до суду на розгляд кримінального провадження про його обвинувачення.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000168 від 07.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення повторно, в період не відбутої та не знятої судимості, при наступних обставинах, а саме:

07.11.2018 близько 01.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію приватної садиби «Синя гора», яка знаходиться в

АДРЕСА_1 де тимчасово проживав та працював різноробочим. Побачивши на стоянці вищевказаної садиби припаркований легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі 210740-111-30 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 у ОСОБА_4 виник умисел щодо незаконного заволодіння транспортним засобом. Реалізовуючи, свій злочинний намір, повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, незаконно заволодів легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі 210740-111-30 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким поїхав в напрямку м. Івано-Франківська. Проїжджаючи в с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, не справився із керуванням вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпілий ОСОБА_6 зазнав матеріальної шкоди.

Відповідно до ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2019 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 15.03.2019 року із визначенням застави в межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 38 420 грн.

22.02.2019 року ОСОБА_4 звільнено із Івано-Франківської установи покарань № 12 після внесення визначеної застави.

Судом встановлено, що в судові засідання обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся з невідомих суду причин, у зв`язку з чим до нього були застосовані приводи згідно ухвал суду від 11.04.2019 року, 28.11.2019 року, 24.02.2020 року, 14.05.2021 року, 12.08.2021 року та 15.11.2021 року.

Як видно з рапортів працівників поліції від 21.12.2021 року при виїзді по адресі проживання обвинуваченого не виявлено, будинок був зачинений. При усному спілкуванні з сусідами місце перебування ОСОБА_4 не відоме.

Водночас, як вбачається з ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою від 16.01.2019 року у зв"язку із внесенням застави на підозрюваного ОСОБА_4 були покладені наступні обов`язки:1)прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Порушення вищевикладених умов запобіжного заходу у вигляді застави має наслідком звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя/ суд вирішує питання про застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Крім того, з долученої до матеріалів кримінального провадження довідки сектору інформаційної підтримки ГУНП в Івано-Франківській області від 21.12.2021 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово, а саме: 23.06.2019 року, 17.07.2019 року, 26.09.2019 року, 23.10.2019 року, 12.08.2020 року, 18.10.2020 року, 24.01.2021 року, 18.04.2021 року, 16.08.2021 року, 02.11.2021 року перетинав кордон України.

Тому, в подальшому, згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2021 року судове провадження у кримінальному провадженні №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України зупинено і оголошено його розшук.

Водночас, вказаною ухвалою надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в судовому засіданні щодо розгляду кримінального провадження відносно нього.

25.01.2022 року працівниками ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було затримано обвинуваченого ОСОБА_4 та доставлено до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області для участі в судовому засіданні щодо розгляду кримінального провадження відносно нього.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої і яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Доведено також, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово порушував умови обраного запобіжного заходу, немає постійних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, є особою яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за умисне вчинення корисливих злочинів, може вчинити інше правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні прокурором доведено наявність існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а тому суд вважає, за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, зокрема спробам переховуватися від суду.

Враховуючи тяжкістьпокарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім того Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.
Крім того, суд констатує, що стороною захисту не надано суду достатніх доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які б були підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Обвинувачений ОСОБА_4 маючи застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді застави по даному кримінальному провадженню в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ухилився від явки до суду, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук.
На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне заставу в розмірі 38 420 грн. стягнути в дохід держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задоволити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 25 березня 2022 року до 09 годин 05 хвилин.
Заставу визначену ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2019 року у розмірі 38 420 грн. внесену на депозитний рахунок звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12).

На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1