Номер провадження: 11-сс/813/1763/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.11.2021, якою в межах кримінального провадження №0001512 від 14.11.2021 стосовно:
ОСОБА_8 ,, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заргар Курган-Тюбинського р-ну, респ. Таджикистан, гром. респ. Таджикистан, з середньою освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує малолітню дитину, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001512 від 14.11.2021 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та було застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.01.2022 без визначення застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є іноземцем, проживає на території України без відповідного дозволу, не має легальних джерел доходів, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, після вчинення інкримінованого злочину залишив місце події.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодилася із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, виходячи із наступного:
-підозрюваний раніше не судимий, визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину;
- потерпілому була відшкодована шкода шляхом оплати вартості лікування, окрім того у судовому засіданні потерпілий просив слідчого суддю не застосовувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою;
- ОСОБА_8 орендує квартиру в м. Одесі з 2016 в якій проживає з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та з дитиною та подав позов до Приморського райсуду м. Одеси про скасування рішення про його примусове повернення до країни походження, окрім того, до Суворовського райсуду м. Одеси подано заяву про встановлення батьківства, яка була задоволена;
- висновки слідчого судді відносно того, що підозрюваний залишив місце події та не надав допомоги потерпілому не відповідають реальним обставинам, оскільки після нанесення удару підозрюваним всі учасники конфлікту, в тому числі і свідки залишили місце події, оскільки потерпілому був нанесений один удар, та до моменту звернення до лікарні підозрюваний не знав про характер та тип отриманої травми;
- заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені та спростовані фактичними обставинами провадження;
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді від 16.11.2021 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Приписами 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а саме показаннями підозрюваного, поясненнями свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання, консультативним висновком спеціаліста КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР від 14.11.2021, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
На думку апеляційного суду, слідчим було обґрунтовано зазначено, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, а також на ту обставину, що він є іноземцем, окрім того, рішенням ГУ ДМС України в Одеській обл. було вирішено питання про примусове його повернення в країну походження.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Водночас колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді відносно існування ризику незаконного впливу на свідків, з огляду на те, що підозрюваному відомі їх анкетні дані.
Що стосується посилання сторони захисту на той факт, що потерпілий у суді першої інстанції просив не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, апеляційний суд зауважує, що вказані обставини не зменшують існування встановлених ризиків.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника відносно того, що підозрюваний орендує квартиру, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує малолітню дитину, працює по найму, раніше не судимий, водночас зауважує, що вказані обставини не спростовують викладені в клопотанні слідчого доводи, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру інкримінованого злочину, який вчинений із застосуванням насильства, шляхом нанесення потерпілому удару рукояткою ножа в область голови, слідчим суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно ОСОБА_8 на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно існують з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Істотних порушень КПК України, які б стали підставою для зміни або скасування оскаржуваної ухвали апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарги захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 181, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.11.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.01.2022 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4