Дата документу 08.09.2021 Справа № 323/564/20
судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-кп/807/1198/21
08 вересня 2021 року м.Запоріжжя
08 вересня 2021 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду частково було задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 .
Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2020 року в частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства, змінено розмір відшкодування судових витрат. В решті вирок суду залишено без змін.

Не заперечуючи проти вирішення питання про призначення нового судового розгляду цивільного позову і зміни розміру відшкодування судових витрат, висловлюю свою окрему думку з приводу залишення без змін вироку суду щодо вирішення питання про речові докази в справі з таких підстав.

Згідно з вироком суду обвинувачена ОСОБА_3 21.08.2019 року в смт Комишувасі з невстановленої досудовим слідством зброї з необережності шляхом виконання пострілу нанесла вогнепальне поранення потерпілій ОСОБА_4 .

У справі предметом дослідження було дві мисливські рушниці: ТОЗ-25, яку було вилучено на місці вчинення злочину, і ТОЗ 34ЕР-12, яку через два дні після вчинення злочину батько обвинуваченої ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції, як особа, що є її власником, має на неї дозвільні документи і зберігав її поза місцем вчинення злочину в місті Токмак.

Під час огляду місця події було вилучено одну стріляну гільзу 16-го калібру.

Згідно висновку експерта №2-559 від 26.12.2019 року постріл вилученою в місці вчинення злочину стріляною гільзою здійснений з правого ствола рушниці ТОЗ-25.

Даних про вчинення злочину із застосуванням переданої ОСОБА_5 рушниці ТОЗ 34ЕР-12 органом досудового розслідування і судом не встановлено.

Дана рушниця не має ознак речового доказу у справі, оскільки не є знаряддям вчинення злочину, його предметом і не містить на собі його слідів.

Даний предмет має свого власника ОСОБА_5 , який володіє ним на законних правових підставах.

Відтак, районний суд не мав жодних правових підстав для прийняття рішення про знищення коштовного об`єкту права власності, який має свого законного власника.

На дану обставину в апеляційній скарзі посилався захисник ОСОБА_2 , помилково лише зазначивши, що таким предметом є рушниця ТОЗ-25, а не ТОЗ 34ЕР-12.

Апеляційний суд критично поставився до заперечень захисника про незаконність позбавлення власника ОСОБА_5 належного йому цінного майна у виді добровільно виданої ним рушниці, формально прийнявши до уваги лише доводи про те, що мова в апеляції йде про ТОЗ-25.

Одним за таких мотивів стало те, що обидві рушниці постановою слідчого були визнано речовим доказом у справі. При цьому апеляційний суд не прийняв до уваги, що по-перше, діючий КПК не передбачає прийняття слідчим такого процесуального рішення, по-друге, апеляційний суд міг і мав уточнити такі вимоги під час апеляційного розгляду, і по-третє, апеляційний суд з огляду на зміст ч.2 ст.404 КПК мав право вийти за межі вимог апеляційної скарги в цій частині, оскільки цим не погіршувалось становище обвинуваченої.

Відтак, апеляційний суд, мав задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в цій частині та прийняти рішення про повернення свідку ОСОБА_5 належної йому рушниці ТОЗ 34ЕР-12.

Суддя ОСОБА_1