№ 317/277/18
№ 1-кп/317/164/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001701 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, без зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:
1.14 квітня 1985 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 5 років;
2.07 травня 1991 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 208, ст. 42 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;
3.23 серпня 1995 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 (три) роки суворого режиму;
4.13 липня 1997 рок Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 196?1, ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
5.18 серпня 1999 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
6.13 липня 2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
7.24 лютого 2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 317, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням строком на 3 роки;
8.19 вересня 2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 3 місяця; 31 березня 2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 27 днів,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні 26 листопада 2021 року прокурором подане письмове клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване наступним.

В даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_5 може: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики прокурор обґрунтовує тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, за скоєння якого передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, що може спонукати ОСОБА_5 до ухилення від суду.

Також прокурором зазначено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів та може продовжити свою злочинну діяльність.

Усі вказані обставини, на думку прокурора, можуть спонукати обвинуваченого переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність та перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку прокурора неможливо з підстав, викладених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стан його здоров`я поганий і він не зможе отримати належну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятора. Захисник підтримав думку обвинуваченого та просив суд відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Зазначені прокурором в клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.

Так, ризик ухилення ОСОБА_5 від суду, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлений тяжкістю покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним у пред`явленому обвинуваченні.

Крім того суд зазначає, що протягом перебування даного кримінального провадження в суді до ОСОБА_5 неодноразово було застосовано привід. Ухвалами суду від 18 жовтня 2018 року, від 04 листопада 2019 року, від 15 березня 2021 року та від 19 липня 2021 року оголошувався розшук обвинуваченого ОСОБА_5 . Тричі після поновлення провадження після розшуку ОСОБА_5 вручались судові повістки з зазначенням дати наступного судового засідання, на які він жодного разу не з`явився. Останній раз розгляд кримінального провадження було поновлено після розшуку 26 листопада 2021 року, тобто в день постановлення даної ухвали.

Передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений неодноразово судимий, а події кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються за даним обвинувальним актом, мали місце до закінчення строку покарання ОСОБА_5 за попереднім вироком, від подальшого відбування якого він був звільнений умовно-достроково.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, майновий стан, відсутність офіційного працевлаштування та місця проживання, а також враховуючи, що існує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, прихожу до висновку про те, що такі більш м`які запобіжні заходи як домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не здатні запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

При цьому суд вважає необхідним зазначити наступне.

Право на отримання медичного догляду та необхідного лікування є невід`ємним правом будь-якої особи. Таке право, на думку суду, в достатній мірі може бути гарантоване в умовах слідчого ізолятора, в якому є відповідна медична служба. Крім того, в даному контексті суд враховує той факт, що ОСОБА_5 не має фактичного місця проживання, що, на думку суду, не сприяє отриманню ним медичної допомоги в разі необхідності.

Таким чином клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

В той же час, враховуючи обставини даного кримінального провадження та особу обвинуваченого, вважаю можливим при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити йому заставу в розмірі, визначеному статтею 182 КПК України з урахуванням обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-179, 182, 193-194, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати в кримінальному провадженні № 0001701 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів до 24 січня 2022 року.

На підставі ст. 182 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1