Справа № 545/399/22
Провадження № 1-в/545/79/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації установи: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та Державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)» клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
у с т а н о в и в:
До Полтавського районного суду Полтавської області звернулася засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена у судовому засіданні клопотання підтримав та просила задовольнити.

Прокурор та представник адміністрації установи заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.
Заслухавши пояснення засудженої, представника адміністрації установи, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2021 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2020 року по 22.12.2020 року, а також з 03.04.2021 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; початок строку відбування покарання обраховувати з дати набрання вироком законної сили. Згідно з розпорядженням суду від 23.06.2021 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2021 року набрав законної сили 11.06.2021 року.

На момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_5 відбула 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з довідкою про стягнення та заохочення, засуджена ОСОБА_5 мала одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці, стягнень не мала.

Відповідно до протоколу №31 від 02.11.2021 року комісією державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» постановлено не направляти матеріали до суду на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , яка не стала на шлях виправлення.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», засуджена ОСОБА_5 характеризується задовільно, працевлаштована швачкою на швацькій дільниці установи, до виконання поставлених завдань ставиться добре; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Виконавчі листи на адресу установи не надходили. Адміністрація установи вважає, що засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.
Наявність одного заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці, за весь період відбуття покарання може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджена не довела свого виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1