Справа № 466/6713/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/96/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6

з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.12.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 04.03.2022 року включно з визначення застави в розмірі 190320 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір застави.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог обвинувачений зазначає те, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про продовження строку його тримання під вартою, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази причетності його до вчинення інкримінованого йому злочину, зокрема сам потерпілий на нього не вказує.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Суд апеляційної інстанції вважає доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджується з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства відносно потерпілого та з проникненням до житла потерпілого. Відповідно до санкції статті міра покарання за інкримінований обвинуваченому злочин становить від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, а тому перебування на іншому запобіжному заході, ніж тримання під вартою, на думку колегії суддів не виключає можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду і продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на інших співучасників, зазначені ризики не зменшилися
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності особи, не має сталих соціальних зв`язків та матеріальних доходів.
Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому останньому оскаржуваної ухвалою визначено розмір застави, який є достатнім та не є завідомо непомірним.
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:
Судді: