ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/808/21
провадження № 1-кп/691/316/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , учасників кримінального провадження потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, обвинувачений акт в кримінальному провадження № 0000441 відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.07.2021 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Черкаської області, м. Городище, громадянина України,

українця, освіта середня, одружений, не працюючий, зареєстрований

та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, депутатом, учасником

ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не являється, не судимий,

обвинувальний акт, кримінальне провадження № 0000401

від 13.08.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, перебуває на розгляді в суді,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 14 липня 2021 року, близько 13 години, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив ОСОБА_4 неправдиву інформацію про те, що він є працівником поліції та може допомогти їй в оформленні мопеда, який перебуває у користуванні її чоловіка ОСОБА_6 , для чого необхідно йому передати грошові кошти в сумі 100 у.о. (доларів США), які згідно офіційного курсу валют станом на 14 липня 2021 року, становлять 2 732 гривні та після передачі ОСОБА_4 йому зазначених грошових коштів заволодів ними, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно ч.3 ст.382 КПК України, суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Частина 3 статті 349 КПК України передбачає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, щиро розкаявся у вчиненому, ознайомлений з обмеженими правами на апеляційне оскарження, та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за його участі в судовому засіднанні.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечує щодо розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 згідно ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що він правильно розуміє зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Кримінальне провадження, згідно ч. ч. 1, 2 статті 22 КПК України, здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 14.07.2021 здійснював обхід житлових будинків по АДРЕСА_3 , з метою виявлення свідків бійки, яка відбулася напередодні біля Ковчега, пообіцяв знайомому допомогти, зайшов у двір будинку номер 24 та поцікавився у жінки чи відомі їй щось чи бачила когось, під час розмови представився працівником поліції та запропонував допомогти в оформлені документів на скутер, номери та технічний паспорт, остання повірила, за роботу отримав 100 доларів США, та пішов, пообіцявши на наступний день принести їх, гроші того ж дня потратив, купив телефон, стало відомо, що на наступний день вона звернулася до поліції, його стали розшукувати, визнає, що незаконно привласнив грошові кошти, так як ніяким чином не допоміг би в оформленні документів на скутер, завдана шкода потерпілій залишається невідшкодована.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 14 липня 2021 року до її подвір`я по АДРЕСА_4 , зайшов чоловік, представився працівником поліції, старшим оперуповноваженим, пред`явив посвідчення з фото, не придивлялася, та почав розпитувати чи відомо щось про події, які були біля Ковчерга, при собі мав якісь папери, ходив до людей, записував їх покази, відповіла, що нічого не чула і не бачила, в розмові яка тривала дві години, розпитував про мопед, який стояв на вулиці, та повідомив, що може допомогти його переоформити, робив вигляд що телефонував, домовились за 1500,00 грн., таких коштів в дома не було, домовилася з подругою, від`їхала з двору, він став чекати, передала 100 доларів США, сказав, що на наступний день привезе шлем, номери, права на скутер, та, що вже частково виконав домовленість, довірилася, під ранок на наступний день зрозуміла, щось не так, що дії схожі на шахрайство, зателефонувала до поліції, поцікавився чи працює така особа та розповіла що сталося, повідомили, що таких співробітників не має і що приїдуть, подала заяву про злочин, в ранці коли чоловік їхав на роботу замітив чоловіка, який був схожий на того, що приходив та пообіцяв допомогти, він був обгорілий від сонця, що перебував неподалік від їх домоволодіння, покликав, впізнала його, чоловік сказав що викличе поліцію, ОСОБА_7 пообіцяв привезти гроші, які у визначений час не привіз, з того часу працівники поліції почали його розшукувати, встановили, що то був ОСОБА_5 , грошові кошти так і не повернув, хоча й обіцяв. Просить призначити покарання для обвинуваченого на розсуд суду.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні проступку та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою та введення в оману.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а саме характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч1., 152 ч.1, 185 ч.2 КК України, кримінальне провадження № 0000401 від 13.08.2018 року, перебуває на судовому розгляді, не працює, має постійне місце проживання, характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження (ст.66 КК України).

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді 220 годин громадських робіт, оскільки призначення іншого більш суворого покарання суд вважає недоцільним. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта, речові докази, відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не застосовувався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374, 381 - 382, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 220 (двісті двадцять) годин.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1