Справа № 134/1814/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2021 року за № 0000243, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленянка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 29 вересня 2021 року близько 04 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, пройшов на територію незагородженої земельної ділянки домогосподарства по АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , звідки вчинив крадіжку одного бувшого у використанні алюмінієвого бідону, ємкістю 40 літрів, одного бувшого у використанні алюмінієвого казана без кришки, ємкістю 12 літрів, та одного бувшого у використанні алюмінієвого казана без кришки, ємкістю 4 літри. Вказані речі ОСОБА_5 переніс до домогосподарства за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/14210-ТВ від 07.10.2021, ринкова вартість бувшого у використанні алюмінієвого бідону ємкістю 40 літрів в непошкодженому та придатному стані для використання станом на 29 вересня 2021 року становила 466,67 грн., бувшого у використанні алюмінієвого казана без кришки ємкістю 12 літрів в непошкодженому та придатному стані для використання станом на 29 вересня 2021 року становила 375 грн., бувшого у використанні алюмінієвого казана без кришки ємкістю 4 літри в непошкодженому та придатному стані для використання станом на 29 вересня 2021 року становила 175 грн.
Своїми умисним діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 1016,67 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 жовтня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до змісту угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як вбачається із угоди про примирення ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному проступку, в повному обсязі відшкодував потерпілій завдані збитки.

Сторони також погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

Крім того, потерпіла та обвинувачений визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про примирення, зобов`язання. Угоду укладав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 вказала, що угоду про примирення укладено між нею та обвинуваченим добровільно, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Просить угоду затвердити.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, розглянувши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

В п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як вбачається з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, що в силу вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_5 повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 повністю розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Узгоджену сторонами міру покарання визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, сторони врахували фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), обтяжуючі обставини (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку), та дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, є достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також для виправлення обвинуваченого, тому наявні правові підстави для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/14210-ТВ від 07.10.2021 року в сумі 686 грн. 48 коп. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 жовтня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 686 грн. 48 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року, - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази: алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, на якому знаходиться маркування ГОСТ 5037-66 ЦЕНА 18 руб. 1978 г.; алюмінієвий казан без кришки ємністю 12 л., на якому знаходиться маркування 12 л.; алюмінієвий казан без кришки ємністю 4 л., на якому знаходиться маркування 4 л., 1-19 р., які знаходяться на зберіганні у Відділенні поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6, 7 статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: