ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
20 вересня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
під час судового розгляду в судовому засіданні розглянувши клопотання захисника про визнання недопустимими частини доказів у кримінальному проваджені № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання недопустимими доказами протокол впізнання за фотознімками з потерпілим, додаток до протоколу огляду місця події від 24.02.2019, з огляду на те, що під час проведення впізнання потерпілий ОСОБА_7 не вказував на характерні ознаки, за якими він впізнавав обвинуваченого, що підтверджується протоколом додаткового допиту потерпілу, протокол впізнання проводився не слідчим,а оперуповноваженим за відсутності доручення слідчого, а додаток до протоколу огляду місця події не міг бути складений, оскільки як видно з протоколу технічна фіксація не застосовувалася під час цієї слідчої дії. Також захисник просив визнати неналежним та недопустимим доказом висновок судової дактилоскопічної експертизи, яка стосується дактилокарти особи на прізвище ОСОБА_8 , оскільки ця особа не є учасником цього кримінального провадження, а походження зразків для експертизи та відношення цієї експертизи до даної справи невідомі.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, вважає доводи, викладені захисником необґрунтованими, а клопотання передчасним.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, дійшов наступного висновку.
Так, статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Натомість, на даному етапі судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості встановити факт очевидної недопустимості доказу, вказаного у клопотанні захисника, та встановлення такого факту можливе лише під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками судового розгляду, шляхом дослідження цього доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження, та які ще не були дослідженні судом.
При цьому, ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
Очевидної недопустимості доказу на цій стадії судового провадження без дослідження його в взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає можливим й вважає передчасним вирішувати питання про його очевидну недопустимість.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 89, 331, 350, 358, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання частини доказів недопустимими відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1