Справа № 128/733/21
ВИРОК
Іменем України
22 жовтня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2
та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 25.11.2020, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокиринці, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, офіційно непрацюючого, одруженого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

05 лютого 2020 року у м. Вінниці за керування автомобілем «Chevrolet Aveo» в стані алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_4 працівниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 364486 від 05.02.2020 за ст. 130 КУпАП та у встановленому законодавством порядку вилучено його посвідчення водія.

З метою керування транспортними засобами ОСОБА_4 приблизно всередині лютого 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось за можливе, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія на його ім`я.

В подальшому 25.11.2020 близько 11 год 30 хв ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-21 297 км, що знаходиться в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху. На вимогу працівників патрульної поліції, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, на підставі яких ОСОБА_4 здійснював рух на зазначеному транспортному засобі, останній, знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, надав для перевірки працівникам патрульної поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 7932/20-21 від 16.12.2020, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія НОМЕР_2 виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії з використанням кольорового термодруку та подальшою його ламінацією прозорими плівками.

В судовому засіданні 21.10.2021 обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за умов і при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд обмежитися покаранням у виді штрафу.
Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, речових доказів і судових витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом установлено, що на досудовому розслідуванні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення. В даному випадку таке покарання як штраф повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений кримінальний проступок.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

З обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 817,20 грн (згідно з актом здачі-приймання висновку експерта № 7932/20-21).

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх застосування до суду не надходили.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2018, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) грн 20 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА