ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6387/21 Номер провадження 11-сс/814/771/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 03 години 06 хвилин 07 жовтня 2021 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, непрацюючого.
Відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про взяття підозрюваного на поруки.
Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 України, яка підтверджується вагомими доказами; ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного, його соціальні зв`язки; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просять скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби або особистої поруки.
Свої вимоги апелянти мотивують тим, що слідчий суддя не врахував недоведеність прокурором наявності ризиків, зазначених у клопотанні органу досудового розслідування, а також те, що оголошена ОСОБА_9 є необгрунтованою, відсутність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Одночасно захисники посилаються на те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальностей не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно і має на утриманні неповнолітнього сина.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
У свою чергу, при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що СВ Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2021 року за №0000708, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 07 липня 2021 року приблизно о 01 годині ОСОБА_9 у дворі будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після сварки, діючи з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_13 , завдав останньому удар ножем у тулуб, чим спричнив ОСОБА_13 ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням міжреберної артерії.
У подальшому, ОСОБА_9 , вважаючи, що вчинив усі необхідні дії для доведення злочину до кінця і від спричинених ним тілесних ушкоджень неодмінно настане смерть ОСОБА_13 , оскільки вони нанесені у життєво-важливі органи, залишив місце події.
07 липня 2021 року слідчим Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_14 , за погодженням прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_15 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме у закінченому замахі на вбивство (а.с. 36-37).
14 липня 2021 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04 вересня 2021 року (а.с. 38).
31 серпня 2021 року старший слідчий Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_16 , за погодженням прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_17 , звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 07 жовтня 2021 року, мотивуючи наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також наявністю обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, продовжив підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою у мехаж строку досудового розслідування до 03 години 06 хвилин 07 жовтня 2021 року.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про продовження застосованого виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 України, яка підтверджується вагомими доказами; обгрунтував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного, його соціальні зв`язки; неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що пов`язані із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема: отримати ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів (даних, які зберігаються у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл»); провести слідчі експерименти з підозрюваним, свідком ОСОБА_18 та за результатами їх проведення призначити додаткову судово-медичну експертизу; виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілому, його представнику, підозрюваному, захисникам; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування і направити їх до суду, та інших дій для встановленння фактичних даних у кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 вказаного особливо тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема даними: протоколів допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 від 07 липня 2021 року та потерпілого ОСОБА_13 від 21 липня 2021 року, які підтвердили, що 07 липня 2021 року у нічний час чоловік (як встановлено під час розгляду клопотання - підозрюваний) у дворі будинку АДРЕСА_2 , після сварки наніс удар ножем потерпілому й у подальшому втікав з двома ножами після спричинення ножового поранення (а.с. 15-16, 25-31, 34-35); протоколів огляду місця події від 07 липня 2021 року, відповідно до яких виявлено та вилучено два ножі, з речовиною бурого кольору на клинках за адресою: вул. І. Мазепи, 46 м. Полтава, виявлено сліди речовини бурого кольору на асфальті по вул. В. Тирнівська, 14 м. Полтава, а також у медичному закладі вилучено одяг ОСОБА_13 з пошкодженням у вигляді розрізу та слідами речовини бурого кольору (а.с. 10-13); висновку експерта №132-МК від 17 серпня 2021 року, за яким на футболці потерпілого виявлено колото-різане пошкодження, що утворилось від дії плоского колюче-ріжучого предмету (а.с. 43-45); висновку експерта №341 від 18 серпня 2021 року, згідно з яким при дослідженні слідів крові з клинка другого ножа виявлено антиген, який може походити, у тому числі, і від ОСОБА_13 ; походження цієї крові від ОСОБА_9 можна виключити (а.с. 41-42); висновків експерта №№796, 797 від 17 серпня 2021 року, якими підтверджено, що у ОСОБА_13 виявлено: проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням міжреберної артерії та гемопневмотороксу зліва, що могли утворитись не менш ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, який міг діяти з досить достатньою силою, що діяла у напрямку потерпілого переважно спереду-назад, зліва-направо, та є тяжкими тілесними ушкодженнями по ознаці небезпеки для життя. Показаний потерпілим ОСОБА_13 , свідком ОСОБА_20 механізм нанесення ушкоджень під час слідчих експериментів загалом не протирічить давності, механізму утворення, локалізації виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень (а.с. 20-21, 32-33), а також іншими доказами, доданими до клопотання слідчого.
До того ж, сам підозрюваний у судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечував власне перебування у встановлених органом досудового розслідування місці, даті та часі та підтвердив спричинення ним ножового поранення потерпілому.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_23 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
Водночас, ураховуючи наведені вище обставини та підстави, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, на думку колегії суддів, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали обґрунтовано не визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
При цьому, слідчим суддею також мотивовано відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про взяття підозрюваного на поруки.
Так, відповідно до положень ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Під особливою довірою до особи слід розуміти те, що особа користується авторитетом у суспільстві, раніше належним чином виконувала роль поручителя тощо.

Колегія суддів, переглянувши наведені вище заяви, не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на відсутність достатніх даних вважати, що їх автори - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є особами, які заслуговують на особливу довіру. Заявниками не надано належних доказів, що вони завдяки своїм високим моральним якостям мають високий авторитет у суспільстві та за місцем проживання і реально спроможні забезпечити належну поведінку та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків.

Водночас слід зазначити, що запобіжний захід у виді особистої поруки не зможе, на думку колегії суддів, забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується і має на утриманні неповнолітню дитину, однак наведене не спростовує висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_9 , про що йдеться в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 - без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4