Справа № 734/2766/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/823/21
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - по 01 січня 2022 року включно. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання ОСОБА_8 під вартою дане кримінальне провадження не завершено, відсутні підстави для заміни останньому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Посилається на те, що вказані у клопотанні прокурора ризики не знайшли свого обґрунтованого підтвердження у матеріалах кримінального провадження. Зазначає, що він має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину, батька, який потребує догляду, має ряд тяжких хронічних захворювань. Вказує, що прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою з пропуском строку, що суперечить п. 20-5 ХІ Перехідних положень, відповідно до яких клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши доводи скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, Козелецьким районним судом Чернігівської області слухається кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.06.2021 року за №0000158, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.11.2021 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою по 01 січня 2021 року включно.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , місцевий суд, ураховуючи дані про його особу, ризики, які полягають у можливості переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання провадженню іншим чином (шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження захисних версій), вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились і не зникли та не спростовані стороною захисту, а також з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Наявність тяжких захворювань, які можуть лікуватися в умовах слідчого ізолятора, не можуть бути визнані обставинами, які перешкоджають триманню ОСОБА_8 під вартою. У разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини Державної установи, обвинувачений відповідно до вимог внутрішніх Інструкцій може бути направлений до лікувальних закладів м. Чернігова.

Посилання ОСОБА_8 на наявність у нього міцних соціальних зв`язків не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, дані обставини не завадили останньому вчинити тяжкий злочин, пов`язаний із застосування насильства.

Твердження апелянта про порушення прокурором строку для подання клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбаченого п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, є хибним і таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, стаття 199 КПК України, яка регламентує порядок продовження строку тримання під вартою, покладає на слідчого, прокурора певні обов`язки, у тому числі, подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199 КПК України).

Відповідно до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу (ч. 3 - 4 ст. 331 КПК України). Дана норма є імперативною.

Таким чином, ч.1 ст.199 КПК України та пункт 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України встановлює строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч.5 ст.199 КПК України не пов`язує обов`язок суду відмовити у продовженні строку тримання під вартою у зв`язку з його недотриманням.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, суд вірно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, і на даний час вони виключають заміну запобіжного заходу, як про це просить обвинувачений.

Крім того, до сплину строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, дане кримінальне провадження ще не завершено.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4