ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
cуддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участі сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.1, ст.310 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, та призначено їй покарання: - за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави; - за ч.1 ст.310 КК України у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим, у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави.
Вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
На вказаний вирок суду захисник адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах
ЄУНСС: 713/1254/21
НП:11кп/822/47/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія:ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 обвинуваченої ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила визнати ОСОБА_7 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 1 ст.310 КК України, та виправдати її за недоведеністю вчинення нею цих кримінальних правопорушень.
Вважає, що вирок районного суду винесено з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, матеріального права, і є таким, що не відповідає позиціям і висновкам Європейського суду з прав людини, Конституції України, а тому не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню.
На думку захисника, процесуальне керівництво на досудовому слідстві у даному кримінальному провадженні здійснювалось прокурором, який не мав на те законних повноважень, оскільки ні в реєстрі досудового розслідування, ані в описі матеріалів кримінального провадження відсутні постанови про призначення прокурорів, що обумовлює недопустимість доказів, отриманих під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
Зазначає і на те, що ОСОБА_7 висунуто обвинувачення без повідомлення про підозру, тобто без дотримання встановленої кримінальним процесуальним законом процедури та за відсутності належних даних про повноваження прокурора ОСОБА_9 , яка затвердила обвинувальні акти.
Також в своїй апеляційній скарзі зазначила і те, що обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно було призначити покарання з урахуванням ст.5 КК України в межах санкції ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення.
Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.
Як було встановлено в суді першої та перевірено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах та час, придбала невстановлену кількість наркотичного засобу «Канабіс», після чого перенесла його до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігала для власного вживання, без мети збуту.
10.06.2020 року, під час санкціонованого обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №485-Х від 12.06.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 5,776 г.
Крім того, ОСОБА_7 протягом весни-літа 2020 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на території своєї земельної ділянки, біля господарства, незаконно, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту, вирощувала 17 (сімнадцять) рослин конопель, які мають анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містять тетрагідроканабінол і відповідно до висновку експерта №484-Х від 11.06.2020 року є рослинами роду конопель.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав у ній зазначених, позицію прокурора, яка заперечила проти поданої апеляційної скарги захисника, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При перевірці вироку місцевого суду апеляційним судом встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також у незаконному вирощуванні рослин конопель у кількості від 10 до 15 рослин, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджені, оцінені судом та детально викладені у вироку.

Зокрема, такого висновку районний суду дійшов на підставі аналізу показань свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зміст яких детально відображено у вироку та які не оспорюються в поданій апеляційній скарзі.

Підстав недовіряти свідкам вказаним вище у колегії суддів немає, оскільки усі вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та в своїй сукупності, а також із письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, доводять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Винуватість ОСОБА_7 також підтверджується сукупністю наявних в матеріалах провадження належних та допустимих письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, зокрема:

- протоколом обшуку від 10.06.2020 року з відеодиском, з якого вбачається, що під час обшуку господарства в якому проживає ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці біля будинку виявлено 17 рослин коноплі зеленого кольору, у гаражі розміщеного на території господарства виявлено п`ять капсул із порошкоподібною речовиною та одну таблетку білого кольору, у підсобному приміщенні, розміщеному біля будинку виявлено згорток білого паперу в середині якого речовина рослинного походження, земельного кольору. Також у даному підсобному приміщенні виявлено зрізи пластикових пляшок на яких всередині наявне нашарування коричневого кольору речовини. Обшук здійснено старшим слідчим СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.06.2020 року, за участю ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ;

- висновком КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» №1242 від 10 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_7 10 червня 2020 року о 14-47 год. перебувала у стані наркотичного сп`яніння (марихуана);

- висновком експерта №484-Х від 11.06.2020 року, відповідно до якого надані на дослідження рослини в кількості сімнадцять штук мають анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містять тетрагідроканабінол і є рослинами роду конопель;

- висновком експерта №485-Х від 12.06.2020 року, відповідно до якого, надана для дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 5,776 г;

- висновком експерта №486-Х від 17.06.2020 року, згідно з даними якого, нашарування речовини коричневого кольору, що містились всередині наданих на дослідження трьох верхніх та одного нижнього фрагментів пляшок, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу. Загальна маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,2023 г.

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 94 КПК України, районний суд вірно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь - яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Невизнання вини ОСОБА_7 слід розцінювати як спосіб її захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки її винуватість поза розумним сумнівом доведена сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення.

Що стосується доводів захисника адвоката ОСОБА_6 про недопустимість доказів, зібраних після продовження строку досудового розслідування з підстав того, що у матеріалах справи відсутні постанови про призначення групи прокурорів, колегія суддів вважає такі необґрунтованими,

Так як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що на а.п. 39-40 наявні дві постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Більш того колегія суддів звертає увагу на те, що захисник ОСОБА_6 особисто не знайомилася із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, так як була призначена судом за клопотання обвинуваченої в підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції та знайомилася з матеріалами судового, а не досудового провадження.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що у суді першої інстанції сторона захисту не порушувала питання допустимості наданих стороною обвинувачення доказів на тій підставі, що вони були зібрані неуповноваженим прокурором. Аргументи на спростування допустимості цих доказів на зазначеній підставі стороною захисту зазначено лише в апеляційній скарзі.

Положеннями частин 1, 3 ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, а суд вирішує лише питання, винесені на його розгляд сторонами. Отже, виходячи із такої позиції сторони захисту, сторона обвинувачення не вважала за необхідне підтвердити існування обставин, які не стосуються предмета доказування, а саме прийняття відповідних рішень під час досудового розслідування.

Таким чином, суд першої інстанції, розглянувши лише питання, що були винесені на розгляд сторонами, і прийнявши відповідне рішення, повністю дотримався вимог процесуального закону.

Разом із цим, сторона захисту не ставить під сумнів повноваження слідчого чи прокурора що проводили розслідування та не вказує яким чином не долучення до матеріалів справи постанови про призначення групи прокурорів та доручення слідчому на проведення досудового розслідування, вплинуло на прийняті судами рішення.

Крім того, під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку статті 290 КПК України, сторона захисту не оспорювала повноваження прокурора ОСОБА_9 , а тому не вбачалося підстав для сумніву у законності повноважень прокурора у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає належним чином перевіреними та оціненими мотиви сторони захисту щодо повноважень прокурорів у кримінальному проваджені та можливості повідомлення про підозру і затвердження обвинувального акту визначеними цією постановою прокурорів.

Необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу є доводи сторони захисту про те, що призначаючи її підзахисній покарання за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України, районним судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 2 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність , що встановлює протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Колегією суддів встановлено, що санкція ч.1 ст.309 КК України на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбачала більш м`яке покарання, ніж санкція даного Закону після внесення змін Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018р..

При цьому, суд першої інстанції врахувавши вимоги ст.5 КК України вірно призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання як за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, так і за ч.1 ст.310 КК України у вигляді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в тих межах, які передбачали покарання на час вчинення останньою кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд, обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 у вигляді штрафу в тому розмірі, який передбачений законом, а тому оскаржуваний вирок суду, є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката обвинуваченої немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_7 без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2021 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий підпи ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_14 . Станковська

Виготовлено з автоматизованої
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду ( ОСОБА_1 )
(02.03.2022р. дата засвідчення копії)