Справа № 464/5905/20
пр.№ 1-кп/464/124/21
12 листопада 2021 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
запасний суддя ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , -
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, -
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_5 ;
захисту: обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_4 та захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 ;
учасник провадження - потерпілий ОСОБА_11 , -
з участю прокурора, обвинуаченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и в :
Указане кримінальне провадження знаходиться у провадженні суду на стадії судового розгляду.
Згідно із положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях та відповідних ризиків.
Захисник ОСОБА_7 просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора, застосувавши цілодобовий домашній арешт до свого підзахисного, покликаючись недоведеність прокурором ризиків та епідеміологічну небезпеку в ДУ «Львівська виправна колонія ( №19)» у зв`язку із захворюванням ОСОБА_4 на ковід, що підтримав і сам обвинувачений.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного.
Згідно з ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено ухвалами суду, в тому числі і від 17.09.21., з урахуванням інтересів суспільства у відношенні до суспільної небезпеки та неможливості застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, що не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, має закордонний паспорт, який не вилучено, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування. Наявність у власності нерухомого майна, а також матері та бабці осіб з інвалідністю, за відсутності доказів утримання та догляду за останніми не спростовує даний висновок; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні інкримінований злочин поєднаний з насильством та допит таких під час судового розгляду ще не здійснено (в порядку ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них), а тому обвинувачений зможе шляхом переконання та залякування схилити до зміни показань; та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу.
Прокурором не доведений ризик - «перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином» відносно обвинуваченого, що не впливає на вирішення запобіжного заходу.
Тому при вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема за ч.4 ст.187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого із можливим призначенням покарання позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а також з огляду на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований (що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості), сімейний і матеріальний стан, стан його здоров`я, а також характер інкримінованих злочинів, та прийшов до переконання, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку можуть свідчити про те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконними засобами (способом) впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі. У зв`язку із наведеним суд дійшов висновку про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.
Відтаксаме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, забезпечить дієвість та сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим. Більш м`який запобіжний захід, як просить захист, не забезпечить його належної поведінки з урахуванням індивідуальних характеристик особи обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, способу та характеру його вчинення, не переконало суд у можливості дотримання такого. Доказів неможливості за станом здоров`я перебувати обвинуваченому в місцях ув`язнення, де медичне обслуговування здійснюється відповідно до законодавства про охорону здоров`я, що визначено ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», не надано, а покликання на захворювання обвинуваченим саме на ковід не виключено і поза місцем ув`язнення з урахуванням віднесення Львівської області Державною комісією з питань ТЕБ і НС 27 жовтня 2021 року до «червоної зони» карантину.
Продовження строку тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, виправдовується наявним конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, адже обвинуваченому ставиться у провину вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, спрямованим на заволодіння майно в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою.
Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено, заявлені ризики не зменшилися.
Ураховуючи інтереси суспільства у відношенні до суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Тому відсутні підстави для визначення розміру застави обвинуваченому, оскільки такий обвинувачуються у вчиненні злочину із застосування насильства.
Керуючись ст.ст.331, 369-372, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора задоволити.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 січня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_12