В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Справа153/1002/21

Провадження1-кп/153/52/21-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067
про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1972 року у липні місяці 25 числа у Республіці Молдова, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , безробітного, не одруженого, розлученого, проживаючого у громадянському шлюбі, на утриманні має малолітнього сина 2017 року народження, із повною середньою освітою, інвалідності не має, раніше не судимого, громадянина Республіки Молдови, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 у період часу з березня 2021 року по 07 червня 2021 року, знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання, на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство над дружиною потерпілою ОСОБА_5 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршило якість життя потерпілої. Так, 23 квітня 2021 року приблизно о 22 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, схопив руками за нижні кінцівки, а ривком кинув її до землі, та в подальшому був притягнутий постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.04.2021 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. Крім цього, 24 квітня 2021 року близько 19 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи по вищевказаному місцю проживання, повторно вчинив відносно своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у тому, що обвинувачений ОСОБА_7 словесно ображав потерпілу нецензурними ловами, погрозі фізичною розправою, за що в подальшому був притягнутий постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.04.2021 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. Також 25 травня 2021 року близько 06 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись по місцю проживання вчинив відносно своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої, погрозах фізичної розправи над нею, за що в подальшому був притягнутий постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 31.05.2021 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Окрім того, 06 червня 2021 року близько 23 години 00 хвилин знаходячись по місцю свого проживання вчинив відносно своєї колишньої дружини потерпілої ОСОБА_5 дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, приниженні, залякуванні, намаганні вдарити, погрозах фізичною розправою над нею, чинив моральний та психологічний тис, шарпав за одяг, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, та погіршення якості життя потерпілої. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, суду пояснив, що він п`ятнадцять років не пив і зірвався та почав вживати алкоголь, і тому вчиняв насильство у сім`ї відносно своєї дружини. Але вже з липня місяця 2021 року він не вживає алкоголь, і будь-які конфлікти припинилися. Вони із дружиною проживають однією сім`єю, разом виховують спільного сина. Зазначив, що вони із дружиною спільно проживають більше десяти років, і такого раніше не було, і надалі не буде. Просив суд суворо не карати, запевнив суд, що більше такого не повториться, у скоєному щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву від 09.11.2021, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, оскільки її права та інтереси буде представляти адвокат ОСОБА_6 , жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розгляд суду (просить призначити мінімальну міру покарання передбачену законом).
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_7 про вчинення домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо своєї дружини.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 встановленою, а його дії кваліфікує за ст.126-1 КК України, тобто, у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ставлення потерпілої до обвинуваченого та вчиненого ним діяння відносно неї.
Визнання вини, щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 у відповідності із ст.67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою № від 09.06.2021. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідками №38 від 15.06.2021 та №39 від 15.06.2021. Позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою характеристикою №03-07.10/215 від 10.06.2021 Петрашівського старостинського округу №10 Могилів-Подільського району Вінницької області, а також довідкою про склад сім`ї від 10.06.2021 за №03-07.10/216. Є громадянином Республіки Молдова, однак має посвідку на проживання на території України, що підтверджується Посвідкою разом із Довідкою про реєстрацію місця проживання.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, а також думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ст.126-1 КК України.
Призначаючи ОСОБА_7 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1