Провадження №1-кс/463/6252/21
У Х В А Л А
25 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000267 від 02.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою про скасування постанови слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000267 від 02.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Скарга обґрунтовується тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0000267 від 02.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР із заявою від 02.08.2021 вих. № 1348, про залучення його до провадження як потерпілого. Однак, слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 винесено постанову від 08.09.2021 про відмову в задоволенні його клопотання.Оскільки вказана постанова порушує права скаржника, змушений звернутись із скаргою.

В судове засіданні скаржник не з`явився, подав заяву від 12 жовтня 2021 року про розгляд скарги у його відсутності.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Заперечень до суду не скерував, про те направив до суду матеріали кримінального провадження № 0000267 від 02.07.2021. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000267 від 02.07.2021,приходжу до наступного висновку.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані про кримінальне провадження за № 0000267 від 02.07.2021, в межах якого ОСОБА_3 звернувся із заявою від 02.08.2021 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР розташоване у м.Львові із заявою від 02.08.2021 вих. № 1348, про залучення його до провадження як потерпілого. Слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 винесено постанову від 08.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000267 від 02.07.2021. Відповідно слідчим розглянуте клопотання по суті, за результатами якого винесено постанову про відмову у визнання потерпілим.Окрім цього слідчим від 22.09.2021 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із тим, що зібранні у кримінальному провадження докази взагалі виключають відсутність події кримінального правопорушення, а тим більше заподіяння будь якої шкоди ОСОБА_3 .

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Слідчими органами про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).
Як вбачається із матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання мотивуючи тим, що скаржник не є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Окрім цього зібранні у кримінальному провадження докази взагалі виключають відсутність події кримінального правопорушення, а тим більше заподіяння будь якої шкоди ОСОБА_3 , у зв`язку з чим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 22 вересня 2021 року винесена постанова про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.
Відповідно з приписами статті 283 КПК України визначено три форми закінчення досудового розслідування, а саме шляхом закриття кримінальне провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно, можливість розгляду слідчим клопотання про визнання особи потерпілою безпосередньо залежить від стадії досудового розслідування, і зокрема, такий розгляд можливо виключно до закінчення досудового розслідування.
Відтак підстави для задоволення даної скарги у слідчого судді відсутні, в задоволенні такої слідчий суддя відмовляє.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 306, 307, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в :
клопотання задоволити, поновити строк на оскарження.
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 08.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000267 від 02.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1