Справа № 385/1413/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайвороні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 13.09.2021 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясногірка Сарненського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

12 вересня 2021 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився на території кладовища, що на вулиці Небесної Сотні в смт. Завалля Голованівського району Кіровоградської області. У цей час в ОСОБА_3 , який будучи обізнаним про те, що на території даного кладовища на місці поховання ОСОБА_6 (1914-1987 р.) встановлена металева огорожа, виник злочинний умисел, направлений на вчинення наруги над могилою шляхом демонтажу металевої огорожі, нехтуючи загально прийнятими моральними принципами та релігійними традиціями щодо поховання померлих і збереження пам`яті про них, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення шляхом продажу металевої огорожі могили на брухт.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи єдиний намір спрямований на незаконне заволодіння металевою огорожею, що знаходиться на могилі

ОСОБА_6 , 12.09.2021 року, приблизно о 17:15 год., перебуваючи на території місцевого кладовища в смт. Завалля Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 , підійшовши до місця поховання померлого ОСОБА_6 , яке огороджене металевою огорожею із чорного металу, де шляхом демонтажу від`єднав частину паркану довжиною 2,5 м., висотою 1 м., середньо-ринковою вартістю 476 грн. Одержавши можливість вільно розпоряджатися металевою огорожею на власний розсуд, ОСОБА_3 покинув місце злочину та в подальшому розпорядився незаконно отриманим майном на свою користь шляхом продажу, як металобрухт стороннім особам. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 476 грн.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 28.10.2021 року, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 та зі згоди потерпілої ОСОБА_7 . Згідно даної угоди ОСОБА_3 беззастережно та повністю визнав винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди щодо призначення останньому покарання за ч.3 ст. 297 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. Одночасно сторони досягли згоди про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку. При цьому, обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_3 , що визнано обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставин, які обтяжували б покарання не встановлено. ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди та він дав згоду на її затвердження.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо затвердження даної угоди.
Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву просила слухати справу за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити дану угоду.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Також обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію його дій, погоджується з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до такого висновку.
ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, а саме у вчиненні незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі, що відповідає санкції ч.3 ст. 297 КК України. Окрім цього, сторонами погоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 28.10.2021 року між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника та зі згоди потерпілої ОСОБА_7 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Вирішуючи питання заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.10.2021 року між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 13.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1

Дата документу 16.11.2021