Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/551/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 травня 2021 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про застосування ст..81 КК України та звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що хоча засуджений ОСОБА_7 відбув більше 2/3 строку покарання, призначеного за вчинення умисного тяжкого злочину, але за час відбування покарання допустив три порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани, тобто своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову про задоволення його клопотання, вказуючи на те, що він відбув 2/3 покарання, щиро розкаюється, був три рази заохочений, став на шлях виправлення, був залучений до без оплатної праці, приймав активну участь в роботах по благоустрою установи, тобто він сумлінним ставленням до праці, позитивною характеристикою, зразковою поведінкою, довів своє виправлення.

Крім того, вказує, що всі стягнення, за які він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності погашені, а тому на його думку має всі підстави для звільнення його умовно-достроково.

Також, зазначає що судом першої інстанції не взято до уваги те, що в нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей та мати похилого віку, які потребують постійного догляду.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений 18 лютого 2019 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно наданої характеристики ОСОБА_7 за період відбування покарання в СІ м. Полтави порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав, однак за період відбування покарання в «Кропивницькій виправній колонії» (№6) допустив два порушення вимог встановленого режиму утримання за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді доган, які зняті у встановленому законом порядку, заохочувався три рази за сумлінне ставлення до праці та сумлінну поведінку, приймав активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», залучався до двухгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відпрацював всього 48 годин.

Крім того, як вбачається з витягу з протоколу № 15 від 16 липня 2020 року комісія Кропивницької ВК № 6 відмовила засудженому ОСОБА_7 у застосуванні до нього ст..82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, згідно витягу з протоколу № 05 від 11 березня 2021 року комісія Кропивницької ВК № 6 відмовила засудженому ОСОБА_7 у застосуванні до нього ст..81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2020 року засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.

Крім того, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_7 раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, був неодноразово звільнений умовно-достроково, однак продовжував вчиняти умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави та його підвищену суспільну небезпечність та стійку антисоціальну спрямованість особистості, його неготовність до право слухняної поведінки поза межами установ виконання покарань.

Зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання не довів своє виправлення, на шлях виправлення не став, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив умисні корисливі тяжкі злочини, а тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно достроково.

Крім того, сумлінна непослідовна поведінка засудженого ОСОБА_7 , свідчить лише про наявність процесу позитивних змін, але вони на думку колегії суддів, не створюють у нього на даний час в достатній мірі готовність до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві та не є підставою для звільнення від відбування покарання умовно-достроково, оскільки процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ОСОБА_7 ухвалі.

Будь-яких процесуальних порушень, неповноту у з`ясуванні обставин даної справи, про які зазначає засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4