Справа № 353/722/21
Провадження № 11-кп/4808/50/22
Категорія ч.1 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та апелянта ОСОБА_8 на вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2021 року щодо:

обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, з середньою освітою, одруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи, не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,за участю:

секретаря с/з ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника- ОСОБА_11 ,

апелянта ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :
1. Зміст вироку суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вирішено питання речових доказів.

2. Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7

- вказує на те, що призначене судом першої інстанції покарання є таким, що формально відповідає вимогам закону, проте є неповністю обґрунтованим, занадто суворим, оскільки визначено без урахування всіх обставин справи, тяжкості проступку, особи обвинуваченого та без належного врахування обставин для пом`якшення покарання;

- повідомляє, що сума визначеного для ОСОБА_7 штрафу аж у 5 разів перевищує суму завданих збитків (3350 грн.), які відшкодовано у повному обсязі;

- розглядаючи апеляційну скаргу, просить колегію суддів врахувати, що ОСОБА_7 є інвалідом III групи довічно по загальному захворюванню;

- акцентує увагу на тому, що мотивом такого вчинку стало ніщо інше, як острах незабезпечення у зимній період власного житла теплом через ціни на енергоресурси, які у співвідношенні до сімейного бюджету ОСОБА_7 є надвисокими;

Підсумовуючи, просить вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2021 змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання, зокрема - штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке є явно несправедливим через суворість.

3. Зміст апеляційної скарги прокурора.

- не оспорює доведеність вини, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок Тлумацького районного суду Івано- Франківської області від 08.09.2021 щодо нього таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність;

- повідомляє, що Івано-Франківським апеляційним судом відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , який посилається на отримання вказаного причепу у власність в рахунок майнового паю згідно накладної № 16 від 15.12.2010 від «Спілки пайовиків імені Грушевського».

- вказує на те, що Тлумацький районний суд в ході судового розгляду не дослідив матеріали, які стосуються права власності на вказаний причіп та вирішив долю знаряддя злочину, не встановивши його власника;

Враховуючи наведене, просить вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2021 щодо ОСОБА_7 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

4. Зміст апеляційної скарги апелянта ОСОБА_8

- просить колегію суддів врахувати, що він є власником відповідного причепа до трактору, а вказаний причеп переданий ОСОБА_8 у власність в рахунок майнового паю згідно накладної № 16 від 15.12.2010 від «Спілки пайовиків ім. Грушевського», де він раніше працював, що підтверджується записами з трудової книжки ОСОБА_8 та довідкою Олешанської сільської ради № 466 від 05.0.2021;

- повідомляє, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення ОСОБА_8 колісного трактора марки МТЗ-82.1, натомість конфіскація причепу від нього є безпідставною, оскільки він є його власником;

- вказує на те, що ОСОБА_8 не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , а також те, що він являється власником причепа до трактора, встановлено мотивувальною частиною вироку суду;

Підсумовуючи, просить вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2021 щодо ОСОБА_7 змінити, та причеп до трактора, який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_8 залишити власнику.

5. Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Злочин вчинено за наступних обставин.

09.08.2021 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_7 вирішив піти в ліс по гриби, що в с. Олеша Олешанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де в лісовому масиві побачив готову лісопродукцію породи ясен, яку на підставі лісорубного квитка № 88 від 09.08.2021 року заготовило ДП «Івано-Франківський лісгосп».

В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення готової лісопродукції, а саме 5 метрів кубічних дров паливних твердої породи ясен з лісосіки в кварталі 24 виділ 19, що в с. Олеша Олешанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яке належить Братівському лісництву ДП «Івано-Франківське лісове господарство».

В подальшому, 10.08.2021 року ОСОБА_7 за грошову винагороду попросив знайомого ОСОБА_8 , який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_7 , привезти на тракторі марки МТЗ-82, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом до нього, який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , з лісового масиву, що в с. Олеша Олешанської територіальної громади, готову лісопродукцію, при цьому ОСОБА_7 не повідомив ОСОБА_8 , що заготовлена лісопродукція є викраденою.

Цього ж дня, 10.08.2021 року, о 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 , користуючись тим, що у лісовому масиві нікого не має і що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, за допомогою трактора марки МТЗ-82, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом до нього, яким керував ОСОБА_8 та який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_7 , таємно викрав 5 метрів кубічних дров паливних твердої породи ясен, вартістю 670,00 гривень за метр кубічний дров твердої породи.

Після цього, ОСОБА_7 на тракторі марки МТЗ-82, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом до нього, із готовою лісопродукцією місце кримінального проступку покинув, чим спричинив потерпілому - Братівському лісництву ДП «Івано-Франківське лісове господарство» матеріальної шкоди на загальну суму 3350 гривень.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

6. Правові позиції сторін.

6.1. В засіданні суду апеляційної інстанції прокурор доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

6.2. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів, а щодо апеляційної скарги прокурора та апелянта ОСОБА_8 то поклались на розсуд суду.

6.3. Апелянт ОСОБА_8 та його представник доводи поданої ним апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

4. Апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Щодо апеляційної скарги обвинуваченого.

В даній справі є підстави для застосування положень ст. 69 КК України і призначення розміру штрафу нижче від найнижчої межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

По-перше. Скоєне ОСОБА_7 є кримінальним проступком із найнижчим рівнем суспільної небезпеки серед кримінальних правопорушень за класифікацією ст. 12 КК.

Обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду в сумі 3350 грн.

Ці кілька обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Він до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.к.п. 46), не працює, одружений, є особою пенсійного віку, являється особою з інвалідністю ІІІ групи (а.к.п. 44, 45), позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.к.п. 47).

З урахуванням наведених даних та даних про особу обвинуваченого є всі підстави для застосування положень ст. 69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

По-друге. При вирішенні питання розміру штрафу належить виходити з того, що таке покарання не повинно покладати на відповідача надмірний тягар, а повинно бути необхідним і достатнім для досягнення цілей покарання відповідно до ст. 50 та 65 КК України.

Присуджений ОСОБА_7 штраф, з огляду на конкретні обставини справи, не відповідає вимогам співмірності, позаяк в 5 раз перевищує завдані (і відшкодовані) збитки.

За цих обставин розмір штрафу в 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідатиме скоєному і буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо апеляційних скарг прокурора та ОСОБА_8

ОСОБА_8 заявив, що є власником конфіскованого причепу, оскільки отримав його в рахунок майнового паю згідно накладної № 16 від 15.12.2010, і про вчинення ОСОБА_7 злочину не знав.

При цьому відсутність реєстрації причепу ніяк не впливає на питання його належності ОСОБА_8 .

Тому, відповідно до п. 1 ч. 9, ч. 10 ст. 100 КПК України причеп належить повернути йому, внесши відповідні зміни в рішення суду.

З урахуванням викладеного апеляційні скарги належить задовольнити частково і відповідно змінити вирок суду.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та апелянта ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, змінити в частині призначеного покарання та вирішення питання речових доказів.

Вважати ОСОБА_7 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Причіп до трактора, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 , повернути останньому.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5