Справа № 461/6156/20
Провадження № 1-кс/461/6404/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2021 року м. Львів
в с т а н о в и в :
Обман ОСОБА_6 виявила 02 чи 03 січня 2018 року під час спілкування по телефону з працівником «Нової оселі» п. Дмитром котрий повідомив, що ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 не є власником цієї квартири, а квартиру забудовник продав іншим особам, ще в червні 2017 року. Даний працівник також повідомив, що ОСОБА_7 не виконав умови договору і з ним розірвано договір. Потерпіла стверджує, що їй повідомили неправдиві відомості та приховали від неї реальні відомості, шляхом неподання договору купівлі-продажу майнових прав №3101-2 від 31 січня 2017, з метою введення в оману та заволодіння її коштами.
Допитаний в якості свідка виконавчий директор ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» ОСОБА_14 надав показання, що метою договору № 3101-2 купівлі-продажу майнових прав від 31.01.2017 було придбання майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , який на той момент зводився. Предметом договору були майнові права на дану квартиру. Сторонами договору були ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» в його особі та покупця ОСОБА_7 . Договір підписаний 31 січня 2017 року (час не пригадує) в офісі по АДРЕСА_5 . Основним обов`язком ОСОБА_7 було здійснення оплати за договором від 31.01.2017. Інші обов`язки були визначені вказаним договором. ОСОБА_7 не виконав своїх обов`язків і не здійснив жодної оплати по цьому договору, при чому без письмового пояснення причин. Відповідальність по договору від 31.01.2017 настала для ОСОБА_7 04.01.2018, коли за підписом ОСОБА_14 йому надіслано повідомлення про розірвання договору. ОСОБА_14 зазначив, що іншої відповідальності не передбачено даним договором. Моментом припинення договору є 04.01.2018, коли ОСОБА_7 було надіслано повідомлення про розірвання договору. Дане повідомлення він не оскаржував. ОСОБА_7 не набув права власності на майнові права, оскільки договір з ним було розірвано через несплату. Згідно договору від 31.0.2017 ОСОБА_7 мав право переуступити свої майнові права третій особі при умові 100 % розрахунку з ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» та при наявності згоди ТОВ. Без згоди компанії переуступка неможлива. Переуступка мала би виглядати у формі трьохстороннього договору. ОСОБА_7 не звертався до ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» з приводу укладення договору від 11.10.2017. ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» не давало згоди ОСОБА_7 на відступлення права вимоги за договором від 31.01.2017.
Допитаний в якості свідка нотаріус ОСОБА_11 надав показання, що враховуючи положення «Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України», у тому числі п.2 глави 2 розділу 2, нотаріус не має права здійснювати перевірку належності майна, а також наявність-відсутність заборони відчуження, або арешту за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказані перевірки нотаріус має право здійснювати лише при підготовці правочинів щодо відчуження або застави нерухомого майна. Свідок вказав, що предметом попереднього договору купівлі-продажу є домовленість (обов`язок) сторін укласти договір відчуження квартири в майбутньому (предметом договору не є об`єкт нерухомого майна). За слів свідка, нотаріус не є стороною договору, тому укладення попереднього договору купівлі-продажу ним не здійснювалось. Нотаріальне посвідчення договору здійснено із дотриманням норм цивільного законодавства (відповідно до ст. 635 ЦКУ) та усіх правил посвідчення правочинів, зокрема пунктів 3,4, 6 глави першої розділу другого порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріуси не можуть бути стороною договору, який вони посвідчують, не мають права перевіряти виконання умов договору, а лише посвідчують договір, тобто підтверджують, що саме зазначені особи уклали між собою договір на відображених в ньому умовах добровільно, без жодного на них тиску. Нотаріус не має права здійснювати перевірку належності майна, а також наявність-відсутність заборони відчуження, або арешту за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказані перевірки нотаріус має право здійснювати лише при підготовці правочинів щодо відчуження або застави нерухомого майна.
Свідок ОСОБА_10 дружина ОСОБА_7 відмовилась від давання показань стосовно себе та членів своєї сім`ї в порядку ст. 63 Конституції України.
Допитаний ОСОБА_7 надав показання наступного змісту. 31.01.2017 укладено договір № 3101-2 із ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія» про придбання майнових прав на квартиру АДРЕСА_6 . Згідно умов договору вартість квартири визначена в сумі 1 021 300,00 грн. з обов`язком оплати до 26.12.2017 р., але не пізніше підписання акту приймання-передачі квартири. В цей же час, зі слів свідка, згідно усної домовленості з забудовником, досягнуто згоди про можливість розрахунку вартості майнових прав не грошима, а будівельними матеріалами, а саме керамічною цеглою, в кількості еквівалентній вартості майнових прав. На той час батько свідка ОСОБА_15 був заступником директора ТзОВ «Благо-Буд», яке займалось виробництвом та реалізацію керамічної цегли. Так, ОСОБА_7 стверджує, що у нього була можливість придбати цеглу по цінах нижче ринкових на умовах передоплати її виробництва, а виготовлену поставити забудовнику ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія» по ринкових цінах. А на цій різниці цін заробити гроші. Однак, для реалізації задуманого бізнес плану були необхідні гроші. В подальшому, хтось із знайомих ріелторів (хто саме не пригадує) познайомив свідка з ОСОБА_6 як особою, яка підшукує квартиру для придбання. При зустрічі з ОСОБА_6 остання погодилась викупити у ОСОБА_7 придбані ним майнові права на вищезгадану квартиру за 1021300, 00 грн., сплативши повну її вартість.
Для цього, 11.10.2017, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 прибули до приватного нотаріуса ОСОБА_11 , де уклали попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , за умовами якого ОСОБА_6 сплатила ОСОБА_7 аванс у вигляді забезпечувального платежу в сумі 1021300, 00 грн., що є повною оплатою за вищевказану квартиру. В свою чергу ОСОБА_7 зобов`язувався не пізніше 15.04.2018 р. укласти основний договір купівлі-продажу квартири. Крім того, даним попереднім договором передбачено, що якщо ОСОБА_7 відмовиться від укладення основного договору з будь-яких причин в обумовлений термін, то він зобов`язаний повернути ОСОБА_6 не 100% отриманих коштів, а 115% вартості квартири, тобто 1174495,00 грн. При цьому, саме ця сума грошей передбачена договором.
Отримані від ОСОБА_6 кошти ОСОБА_7 використав у повному обсязі для оплати договору купівлі-продажу товару (будівельних матеріалів цегли), укладеного 11.10.2017 р. з ТзОВ «Благо-буд» (копія договору додається). Згідно умов договору, ОСОБА_7 придбав у ТзОВ «Благо-буд» керамічну цеглу на загальну суму 1 110 000,00 грн., яку оплатив під час укладення договору (витяг з банківського рахунку додається). Згідно укладеного договору строк виробництва та передачі цегли визначено до 01.04.2018. Вказана цегла фактично мала стати оплатою забудовнику за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Однак, ТзОВ «Благо-Буд», у зв`язку з тимчасовим зупиненням виробництва, досі цеглу не виготовило, що фактично і стало підставою неможливості виконання ОСОБА_7 зобов`язань перед забудовником ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія». Як наслідок, повідомленням від 04.01.2018 р. ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія» повідомило про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №3101-2 від 31.01.2017 р. (копія повідомлення додається).
З огляду на це, свідок втратив майнові права на квартиру та відповідно не зміг виконати свої зобов`язання перед ОСОБА_6 . Про це, зі слів свідка, він в усному порядку повідомляв як саму ОСОБА_6 . Крім того, з метою уникнення будь-яких можливих звинувачень від ОСОБА_6 чи непорозумінь із нею, ОСОБА_7 12.02.2019 р. офіційним листом повідомив її про обґрунтовану неможливість виконання перед нею зобов`язань у вигляді укладення основного договору купівлі-продажу квартири. Цим же листом свідок визнав існування фінансової заборгованості перед ОСОБА_6 , яку зобов`язався погашати по мірі можливості (копія листа та доказів відправки свідком додано).
ОСОБА_6 подала до нього та його дружини позови до Сихівського районного суду м. Львова. Під час розгляду цивільної справи, ОСОБА_7 повністю визнав свої боргові зобов`язання перед ОСОБА_6 та запропонував укласти мирову угоду з визначенням графіку погашення ним заборгованості. Однак, зі слів свідка, мирному врегулюванню цивільного спору перешкоджає адвокат ОСОБА_17 , яка представляє інтереси ОСОБА_6 , та абсолютно безпідставно переконує ОСОБА_6 в тому, що ОСОБА_7 винен їй не 115% отриманих від неї коштів, а 315%, а разом із своєю дружиною взагалі 630 %, тобто разом близько 6,5 млн. грн. Справа в тому, що адвокат ОСОБА_17 сплутуючи поняття авансу із завдатком, помилково вважає, що отримані кошти підлягають поверненню в двократному розмірі, після чого замість дії множення на 115 % - застосовує додавання і в неї виходить 315%, замість 115%. Об`єднуючи позовні вимоги до нього та його дружини, в ОСОБА_17 замість однієї суми солідарного стягнення виходить подвійна сума, тобто 630%. З цих причин, зі слів свідка, він не може укласти із ОСОБА_6 мирової угоди та очікує справедливого судового рішення, за яким поверне кошти, які реально винен, а не ті, які хоче ОСОБА_17 .
Свідок вважає, що з огляду на викладене, жодного злочину, у тому числі шахрайства, він не вчиняв і не мав на меті вчинити. Між ним та ОСОБА_6 існують виключно цивільно-правові відносини, що в повному обсязі підтверджені документально та засвідчено нотаріально. Дані цивільно-правові відносини вирішуються в суді. Тим більше, ОСОБА_6 до укладення договору були відомі всі вищеописані обставини, а саме факт розрахунку з забудовником цеглою, яка буде виготовлена ТзОВ «Благо-Буд», саме тому і вартість квартири була дешевше середньоринкової. Зі слів ОСОБА_7 , він у повній мірі визнає свої зобов`язання перед нею, частково їх вже виконав у добровільному порядку і обов`язково їх виконаю у повному обсязі.
Свідок зазначив, що оскільки він не є юристом, визначати момент припинення дії договору купівлі-продажу майнових прав № 3101-2 від 31.01.2017 він не може. На час укладення даних договорів був впевнений, що діяв законно. На думку свідка, договір припинив свою дію 04.01.2018, яким датовано повідомлення про його розірвання.
Допитаний 25.03.2020 в якості свідка ОСОБА_16 повідомив, що родичем ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 не являється. Будь-які грошові кошти від ОСОБА_7 для подальшої їх передачі ОСОБА_6 він не отримував.
До матеріалів кримінального провадження долучено копію рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05.08.2020, яким задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про стягнення забезпечувального платежу солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 забезпечувальний платіж, що становить 1 169 470 грн. та 1 021 300 грн. завдатку, а всього 2 190 770 грн.
До матеріалів кримінального провадження долучено копію постанови колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 24.11.2020, якою вказане рішення Сихівського районного суду м.Львова залишено без змін.
Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій констатовано наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Враховуючи наведене 24.10.2020 слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
18.11.2020 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова вказана постанова слідчого скасована, оскільки у межах досудового розслідування не здійснено аналізу матеріалів на які посилається скаржник та не надано належної оцінки доказам, не проведено всіх необхідних слідчих дій, зокрема не допитано всіх свідків. Водночас, аналізом вказаної ухвали суду встановлено, що в останній не зазначено свідків, які необхідно ще допитати для встановлення об`єктивних даних розслідуваного кримінального провадження, а допитані свідки у провадженні в повній мірі повідомляють про обставини розслідуваного кримінального правопорушення.
На підставі вказаної ухвали суду, 15.12.2020 заступником начальника СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_18 відновлено досудове розслідування вказаного кримінального провадження.
09.02.2021 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова скасовано вказану постанову слідчого, оскільки, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дії, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме: слідчим ОСОБА_19 не взято до уваги, що приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_11 приховано разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 дані про Договір № 3101-2 купівлі-продажу майнових прав від 31 січня 2017 року, який на момент укладення Попереднього договору купівлі-продажу припинив свою дію, а у подружжя ОСОБА_20 та ОСОБА_21 були відсутні права на таке відчуження. Також слідчим не взято до уваги те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не придбали майнові права на квартиру АДРЕСА_4 , у відповідності до умов п. 5.1. Договір № 3101-2 купівлі-продажу майнових прав від 31 січня 2017 року, оскільки він не набрав чинності.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що Договір № 3101-2 купівлі-продажу майнових прав від 31 січня 2017 року припинив свою дію лише 04.01.2018, що підтверджується показами свідка ОСОБА_14 , який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та відповідними скерованими повідомленнями на адресу ОСОБА_7 , які долучені до матеріалів кримінального провадження. Тобто, на момент укладення договору з ОСОБА_6 11.10.2017 в ОСОБА_7 були майнові права на квартиру АДРЕСА_2 . Вказаний договір купівлі майнових прав набрав чинності, відповідно до п.5.1. вказаного договору, що підтверджується свідченнями ОСОБА_14
04.06.2021 слідчим СВ ЛРУП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
09.06.2021 прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова скасував постанову про закриття вказаного кримінального провадження від 04.06.2021 у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження документів, що підтверджують повноваження та статус слідчого у вказаному кримінальному провадженні, що відповідно унеможливлює прийняття даною особою процесуальних рішень у ньому.
24.06.2021 слідчим СВ ЛРУП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
09.06.2021 прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова скасував постанову про закриття вказаного кримінального провадження від 04.06.2021 у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження документів, що підтверджують повноваження та статус слідчого у вказаному кримінальному провадженні, що відповідно унеможливлює прийняття даною особою процесуальних рішень у ньому.
01.09.2021 слідчим СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
21.09.2021 прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова скасував постанову про закриття вказаного кримінального провадження від 01.09.2021 у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження документів, що підтверджують повноваження та статус слідчого у вказаному кримінальному провадженні, що відповідно унеможливлює прийняття даною особою процесуальних рішень у ньому.
У зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження, 21.09.2021, постановою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури доручено здійснення досудового розслідування слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчився 25.10.2020, матеріали кримінального провадження надійшли у ВРЗЗС СУ ГУНП у Львівській області 06.10.2021, у зв`язку з чим в органу досудового розслідування відсутня можливість подати клопотання про продовження строку досудового розслідування в строк зазначений в ч.5 ст.294 КПК України, який закінчився 16.12.2020 року.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення здійснення повного та всебічного досудового розслідування та з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії спрямовані на встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, в тому числі необхідно повторно допитати: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , встановити свідків вчинення кримінального правопорушення та провести за їх участі слідчі (розшукові) дії, призначити необхідні почеркознавчі експертизи, виконати інші необхідних слідчі дії для отримання достатніх доказів для складання підозри та обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні.
На розгляд клопотання слідчий та прокурор не з`явилися, прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив таке задовольнити.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, приходить до наступного висновку.
Згідно положень п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, згідно ст.12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів.
Пунктом 2 абзацу 2 ч.1 ст.219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину тяжкого або особливо тяжкого.
За змістом ч.1 ст.294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк то він може бути продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого погодженого з прокурором, на строк встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу, які передбачають продовження на два місяці щодо проступків, шести місяців щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України, клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий з вказаним клопотанням про продовження строку досудового розслідування звернувся до слідчого судді з порушенням строку передбаченого ч. 5 ст. 294 КПК України, оскільки клопотання подане 15.11.2021 року.
Керуючись ст.ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .