У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2021р. щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молочне Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

Провадження: № 11-кп/812/892/21 Суддя першої інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 125 КК УкраїниДоповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу суду скасувати частково, ухвалити нову ухвалу якою судові витрати на всі експертизи віднести на рахунок держави.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Звільнено ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито.
Витрати на проведення судових експертиз в таких розмірах: 1430 грн. за проведення судової експертизи з визначення технічного стану транспортного засобу; 1716 грн. за проведення судової експертизи з визначення технічного стану транспортного засобу; 2002 грн. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; 1430 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд безпідставно стягнув судові витрати на проведення судових експертиз з обвинуваченого.
Вважає, що оскільки ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, то всі витрати слід віднести на рахунок держави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Суд прийшов до висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в зв`язку з сплином строку давності та звільненні його від кримінальної відповідальності.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішується у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
За такого, доводи захисника з приводу відсутності підстав для сплати ОСОБА_6 процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження щодо нього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.
Твердження скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції його посилань на позицію Верховного Суду в Постанові від 01 березня 2021 року по
справі N 266/3090/18, провадження N 51-3281кмп19 є невмотивованими, адже в даній Постанові Верховний Суд зазначив, що внаслідок втрати чинності в цілому статтею 366-1 КК України, яка втратила чинність у зв`язку з визнанням її такою, що не відповідає Конституції України, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року N 13-р/2020 та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого за статтею 366-1 КК України слід вирішити питання про віднесення процесуальних витрат у кримінальному провадженні на рахунок держави, а не обвинуваченого.

Дане ж кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 було закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що є нереабілітуючою підставою.
А отже, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинен відшкодувати обвинувачений.
Аналогічна позиція висвітлена в Постановах ВС від 29 вересня 2021 року справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21та Постанові ВС від 2 грудня 2021 року, справа № 449/1689/19, провадження № 51-3089км21.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2021р. щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: