Справа № 215/3446/21
УХВАЛА

23 лютого 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000117 про обвинувачення ОСОБА_5 , 1989 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, вказує на обгрнтування про відсутність соціальних зв`язків і постійного джерела доходу обвинуваченого, тяжкість і суспільну небезпеку злочинів, суворо міру покарання, наявність судимостей, вчинення злочину під час іспитового строку, необхідність допиту потерпілих, свідків, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину та ухилення від суду, впливу на потерпілих, свідків.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечува щодо клопотання прокурора, вказав про наявність соціальних звязків та постійного місця проживання, відсутність наміру впливати на свідків, просив застосувати домашній арешт

Захисник також заперечував щодо клопотання, вказував про відсутність вказаних прокурором ризиків, просив обрати інший запобіжний захід.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.
Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При цьому, суд також враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів,
Так суд зазначає, що на даний час як і раніше ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні декількох корисливих злочинів, непрацевлаштований і не має постійного джерела доходу, що свідчить про існування ризику вчинення нового злочину з метою відшукання коштів для свого існування. Також ОСОБА_5 неодружений, раніше судимий до покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, обвинувачується за вчинення ряду злочинів, за які законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, що в сукупності з іншим свідчить про ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків і ухилення від явки до суду, з метою уникнення від можливого суворого покарання .
Доводи сторони захисту не спростовують існування даних обставин і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність завершення судового розгляду справи, в т.ч. допиту свідків і потерпілих, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ч.3 ст.331 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 23 квітня 2022 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ