Справа № 504/3495/21
Номер провадження 1-кп/504/903/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000650 від 01.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, українця, який займає посаду фінансового директора у ТОВ «Даксс» (37609167), одружений, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
31.08.2021 о 15.40 години, ОСОБА_5 перебував біля будинку за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив вантажний автомобіль ГАЗ 33021212 р.н. НОМЕР_1 , який, як на думку ОСОБА_5 , стояв порушуючи правила паркування та проїзду. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 став вимагати від водія автомобіля ОСОБА_6 прибрати авто, на що останній дав свою згоду.
В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства з застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись хуліганським мотивом, ОСОБА_5 за місцем свого мешкання взяв пістолет травматичної дії «ФОРТ 12 Р» № НОМЕР_2 , повернувся на вулицю, де перебуваючи у громадському місці, незважаючи на присутність сторонніх людей, здійснив постріл у передню ліву фару вантажного автомобілю ОСОБА_6 , при цьому погрожуючи останньому розправою, чим умисно грубо порушив громадський порядок, проявив зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 cт. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 від 21.09.2021 року, за якою між сторонами була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.4 ст.296 КК України. Угода про визнання винуватості також підписана захисником ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав, вказав, що дійсно 31.08.2021 о 15.40 години, йому потрібно було терміново виїхати з місця проживання, чого він не міг зробити, так як дорога була перекрита транспортним засобом У зв`язку з чим, ОСОБА_5 став вимагати від водія автомобіля ОСОБА_6 прибрати авто. В подальшому він взяв пістолет травматичної дії «ФОРТ 12 Р» № НОМЕР_2 , що належить йому і він має відповідний дозвіл на користування цим пістолетом, повернувся на вулицю, де здійснив постріл у передню ліву фару вантажного автомобілю ОСОБА_6 . Також обвинувачений зазначив, що угоду про визнання винуватості ним укладено добровільно та узгоджено покарання у виді позбавлення волі із звільненням від кримінальної відповідальності з встановленням іспитового строку.

Угоду про визнання винуватості просили затвердити прокурор та захисник обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, в якій зазначив про відсутність майнових та немайнових претензій до ОСОБА_5 , просить не призначати покарання пов`язане з реальним позбавленням волі.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового слідства між підозрюваним та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ст.ст. 473 ч. 2, ст. 474 ч. 4 КПК України.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення.

Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_5 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винуватим; вид та міру покарання, яке буде призначене йому у разі затвердження угоди судом, і на яке він погодився.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, займає посаду фінансового директора у ТОВ «Даксс», має позитивну характеристику за місцем роботи та місцем проживання, на обліках психіатра та нарколога не перебуває, хворіє на гіпертонію, має на утриманні непрацездатну матір, що є інвалідом ІІІ групи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненому ОСОБА_5 діянню.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання: за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та дев`ять місяців, що передбачено угодою про визнання винуватості.

Можливим є застосування дії ст.75 КК України, що також передбачено угодою про визнання винуватості, з виконанням покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України .

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 від 21.09.2021 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000650 від 01.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 9 (дев`ять) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати

Арешти накладені ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.09.2021 року, справа № 504/3069/21 скасувати.

Речовий доказ 1 предмет ззовні схожий на гільзу від зброї з маркуванням СОВА-П9 мм, яку запаковано до сейф пакету НПУ 7186238 та здана до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області знищити.

Речовий доказ передню ліву фару від автомобіля ГАЗ 33021212 р.н. НОМЕР_1 , яка запакована до сейф пакету НПУ 7307363 та здана до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області повернути володільцю ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ пістолет травматичної дії «ФОРТ 12 Р» № НОМЕР_2 , який запакований до сейф пакету НПУ 7042092 , що зданий до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області повернути володільцю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 7. ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1