Ухвала

Іменем України
05 січня 2022 року

м. Київ
справа № 607/22343/18

провадження № 51- 6185 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції від 24 вересня 2008 року) до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь із ТзДВ СК «Альфа-Гарант» 2 854, 3 грн. та із ОСОБА_5 13 644, 37 грн. на відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави задоволено та стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету в особі фінуправління ТМР 11 819, 75грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь моральної шкоди задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_5 без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі захисник, покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,не наводить конкретних порушень норм матеріального або процесуального закону, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції. Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не міститься обґрунтування заявлених вимог з урахуванням положень ч. 1 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, захисник не вказує, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив та не перевірив.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 427 КПК України якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК України. Зокрема,повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 (провадження № 51- 9792 кмо 18) повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Захиснику ОСОБА_4 потрібно надати документи, передбачені ч. 1 ст. 50 КПК України, для підтвердження своїх повноважень.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3