Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/9277/21
Провадження № 1-в/644/505/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про переведення до приміщення камерного типу установи засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» звернувся до суду з поданням про переведення до приміщення камерного типу установи строком на один місяць засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» з 13.09.2021 року. За час відбування покарання в установі характеризується вкрай негативно.
Засуджений ОСОБА_4 допустив невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, а саме: 03.10.2021 року, близько 11 години 00 хвилин, до дисциплінарного ізолятора установи прибув черговий помічник начальника установи майор внутрішньої служби ОСОБА_5 для проведення прогулянки засудженого ОСОБА_6 , що перебуває в камері ДІЗО № 2. Після закінчення часу прогулянки, у прогулянковому дворику дисциплінарного ізолятора установи засуджений ОСОБА_6 звернувся до чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_5 з проханням дати йому сигарету на, що черговий помічник начальника установи майор внутрішньої служби ОСОБА_5 відповів, що він не палить. Після чого засуджений ОСОБА_6 повів себе нетактовно, почав безадресно виражатися нецензурною лайкою, вживати жаргонні слова, звертатися до чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_5 на «Ти», при цьому розмахував руками. Тільки після неодноразово зроблених зауважень засуджений ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії.
Після виводу засудженого ОСОБА_4 з прогулянкового дворику відповідно до пункту 2 розділу 24 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань було проведено особистий обшук засудженого. Перед початком обшуку засудженому ОСОБА_4 було оголошено підстави та порядок проведення обшуку, запропоновано здати гроші, цінні папери і речі, а також предмети, які зборонено використовувати в установах виконання покарань, оголошено права осіб, які підлягають обшуку або огляду, на оскарження дій персоналу щодо виконання згаданих заходів, після чого черговим помічником начальника установи майором внутрішньої служби ОСОБА_5 відповідно до пункту 1 розділу 24 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань засудженому ОСОБА_4 пред`явлено вимогу підняти руки догори і розставити ноги, яку засуджений відмовився виконати в категоричній формі, при цьому всіляко перешкоджав обшуку, затуляв кишені руками, відвертався, відштовхував руки особи, яка проводила обшук.
Після закінчення обшуку черговим помічником начальника установи майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_6 було супроводжено з прогулянкового дворика до камери. Під час руху коридором засуджений ОСОБА_4 намагався спілкуватись з іншими засудженими, які відбувають дисциплінарне покарання в ДІЗО, з порушенням встановлених законодавством правил ізоляції, а саме шляхом перегукування крізь закриті двері камери, та звертався до них із проханням про виконання незаконних дій, а саме просив передати йому сигарету. На зроблене черговим помічником начальника станови майором внутрішньої служби ОСОБА_5 зауваження засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, у присутності інших осіб, порушуючи громадський порядок та спокій, почав на підвищених тонах висловлювати незадоволення встановленим порядком відбування покарання, при цьому використовуючи нецензурну лайку та жаргонні слова, неввічливо поводив себе по відношенню до чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , звертався до нього на «Ти», при цьому розмахував руками. Лише після неодноразово зроблених йому зауважень засуджений ОСОБА_4 припинив протиправні дії, після чого був супроводжений до чергової частини ДІЗО-ПКТ для проведення подальшої перевірки.
В ході перевірки було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 усі протиправні дії виконував з власних міркувань, не діяв у стані крайньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, не виконував будь-чий наказ або розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 1312 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.
Своїми діями засуджений ОСОБА_4 допустив порушення заборони, передбачених пунктом З розділу 2, пункту 4 розділу 2, пунктом 1 розділу 4 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме нетактовно повів себе д0 представника адміністрації, спілкувався з іншими засудженими з порушенням встановлених законодавством правил ізоляції, звертався до них із проханням про виконання незаконних дій, не виконав законні вимоги персоналу установи.
Відповідно до статті 133 Кримінально-виконавчого кодексу України виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження заборонених предметів є злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується вкрай негативно. Систематично допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, за що має 6 дисциплінарних стягнень, які не погашені та не зняті у встановленому законом порядку, в тому числі три рази поміщався до ДІЗО.

Незважаючи на послідовність дисциплінарного впливу, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу, не забезпечила позитивних змін у поведінці засудженого ОСОБА_4 . Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною його психологічна установка на протиправну поведінку.

До встановленого законодавством порядку відбування покарання, розпорядку дня, засуджений ОСОБА_4 ставиться негативно, дотримується їх лише під постійним контролем. Потребує постійного підвищеного контролю за поведінкою з боку адміністрації установи. Своїми діями може негативно впливати на поведінку інших засуджених. Засуджений ОСОБА_4 не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, може проявляти грубість, нетактовність у спілкуванні. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.

До засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання були застосовані усі можливі заходи виховного та профілактичного характеру, проте вказані заходи дієвого результату не дають, що свідчить про неспроможність засудженого дотримуватись обов`язків, визначених у Кримінально-виконавчому кодексі України та Правилах внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Своєю демонстративною поведінкою засуджений ОСОБА_4 може подавати вкрай негативний приклад іншим засудженим, чим негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації засуджених, а також може вплинути на оперативну обстановку в установі. 04.10.2021 року питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_4 , було розглянуто на засіданні дисциплінарної комісії установи. Дисциплінарною комісією було прийнято рішення внести подання до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу установи строком на 1 (один) місяць (протокол №82).

Відповідно до п. 6 статті 135 КВК України, поміщення засудженого до приміщення камерного типу проводиться за рішенням суду.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений та представник колонії в судове засідання не прибули, звернулися до суду з заявами про розгляд подання за їх відсутності.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно ч. 4 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Згідно ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що засуджений є злісним порушником встановленого порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі і усі раніше застосовані до нього заходи дисциплінарного впливу, тому числі і дисціплінарні стягнення у вигляді неодноразового поміщення до ДІЗО, не досягли бажаного результату і не призвели до виправлення засудженого, який, під час відбування дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО, знову порушив режим відбування покарання, вчинив дисциплінарний проступок, за який, з урахуванням причин, обставини і мотивів його вчинення, поведінки засудженого до вчинення проступку, кількості і характеру раніше накладених стягнень, накладання дисциплінарного стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, суд визнає цілком співмірним з вчиненим порушенням і доцільним.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, ст. ст. 132, 134, 135 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про переведення до приміщення камерного типу установи засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Перевести засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу строком на один місяць.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1