КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3750/2021 Категорія КК: ч.1 ст. 366КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київський апеляційний суд у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000742 за апеляційною скаргою прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000742 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - повернуто прокурору.

Рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 не висунуто обвинувачення відповідно до даного обвинувального акту, оскільки як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування 27.05.2020 року ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000616 від 11.09.2019 року було оголошено повідомлення про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, проте до суду скеровано обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000742 від 10.06.2020 року, в якому повідомлення про підозру ОСОБА_7 не оголошувалося та Реєстр матеріалів досудового розслідування, який долучений прокурором до обвинувального акту, таких даних не містить.
Враховуючи викладане, суд першої інстанції прийшов до висновку, що без висунутого конкретизованого обвинувачення щодо ОСОБА_7 у випадку постановлення судом будь-якого виду вироку за результатами розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у тому вигляді, в якому поданий обвинувальний акт до суду, зазначені дії призведуть до порушення гарантованих законом процесуальних прав обвинуваченого, зокрема права на захист, а ухвалення судового рішення буде незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог процесуального права.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, вказану ухвалу суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування зазначених вимог, прокурор зазначає, що у вказаному обвинувальному акті сформульовані фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, при формування правової кваліфікації цих фактичних обставин вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується у їх вчиненні. При цьому, сам факт складання обвинувального акту, вручення його з дотриманням процесуального порядку та вимог ст. 293, 297-1 КПК України, відповідність даного акту вимогам ст.291 КПК України, свідчить про факт набуття ОСОБА_7 статусу обвинуваченого.

В апеляційній скарзі також зазначає, що Постановою прокурора у кримінальному провадженні № 0000616 виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_7 в окреме провадження, якому присвоєно № 0000742, а реєстр матеріалів досудового розслідування містить відомості щодо виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 в окреме провадження (розділ II, пункт 10), а тому прокурор вважає, що твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру, суперечать змісту реєстру матеріалів досудового розслідування та на підготовчому судовому засіданні не могли бути перевірені судом, оскільки матеріали кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання суду не надані.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 вказує про те, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав не повідомлення ОСОБА_7 про підозру суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування у підготовчому судовому засіданні.

В запереченнях на апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року без змін.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином та не подавав клопотання про відкладення апеляційного розгляду кримінального провадження, його участь в апеляційному розгляді згідно з вимогами КПК України не є обов`язковою, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Як передбачено п.13 ст.3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , який міститься в матеріалах даного провадження (а.с.1-10), вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з описом конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті Закону про кримінальну відповідальність, та наведено формулювання обвинувачення, тобто викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі також прийшов до висновку, що обвинувальний акт відповідає положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України (а.с.64).

Повертаючи обвинувальний акт прокурору відносно ОСОБА_7 з підстав, що у кримінальному провадженні № 0000616 від 11.09.2019 року було оголошено повідомлення про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, проте до суду скеровано обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000742 від 10.06.2020 року, в якому повідомлення про підозру ОСОБА_7 не оголошувалося та Реєстр матеріалів досудового розслідування, який долучений прокурором до обвинувального акту, таких даних не містить, суд першої інстанції фактично не досліджував матеріали кримінального провадження та докази на які посилається як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору, поскільки вони суду в підготовчому судовому засіданні не надавалися у відповідності з ч.4 ст.291 КПК України та вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до дослідження фактичних обставин справи та матеріалів кримінального провадження, що є предметом виключно судового розгляду, чим порушив вимоги ст.314 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурором обґрунтовано зазначено, що суд першої інстанції не міг перевірити чи було повідомлено про підозру ОСОБА_7 , оскільки матеріали кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання суду не надавалися.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України є безпідставним та належним чином не вмотивованим, містить істотні суперечності, поскільки суд першої інстанції сам зазначив в ухвалі про відповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону і в той же час повернув обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яке передбачає саме невідповідність обвинувального акту вимогам цього Кодексу.

Відсутні передбачені законом підстави, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000742 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору- скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в Вишгородському районному суді Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4