СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/535/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003765 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.09.2020 та кримінальне провадження № 0004291 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.11.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, який навчається у Київському вищому професійному училищі будівництва та архітектури, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, який навчається у Київському вищому професійному училищі будівництва та архітектури, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, який навчається в спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 16 в м. Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, який навчається в спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 16 в м. Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.09.2020 приблизно о 00.20 годин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, помітив раніше незнайомого ОСОБА_13 , у якого в руці знаходився мобільний телефон, яким і вирішив заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна неповнолітній ОСОБА_3 05.09.2020, приблизно о 00.20 годин, продовжуючи перебувати за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, направився до ОСОБА_13 , який не усвідомлював його дійсні наміри і з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, під час розмови з ОСОБА_13 відкрито викрав у останнього мобільний телефон марки «Мейзу», вартістю 1325 гривень, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 50 гривень, на рахунку якої грошей не було, а всього майна на загальну суму 1375 гривень. ОСОБА_13 почав вимагати, щоб неповнолітній ОСОБА_3 повернув його майно, однак, не звертаючи уваги на вимоги ОСОБА_13 , неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 1375 гривень.

Крім цього, неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 05.09.2020, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах, з корисливих мотивів, а саме з метою покращення свого матеріального становища, вирішили вчинити корисливий злочин, пов`язаний з нападом на особу, чим вступили між собою у попередню злочинну змову та стали пересуватись територією Святошинського району м. Києва з метою відшукання об`єкту посягання.

Цього ж дня, приблизно о 02.50 годин, неповнолітній ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 14-у, разом з неповнолітнім ОСОБА_4 помітили раніше незнайомого ОСОБА_14 , який рухався до місця свого мешкання та вирішили заволодіти його майном. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 приблизно о 03.00 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 14-у, наблизившись до ОСОБА_14 , який не усвідомлював їх дійсних намірів, наніс удар кулаком по голові, а в подальшому продовжуючи спільні злочинні наміри з неповнолітнім ОСОБА_4 , вдарив ОСОБА_14 по ногах, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В свою чергу неповнолітній ОСОБА_4 , продовжуючи злочині дії неповнолітнього ОСОБА_3 , продовжив з останнім наносити удари ОСОБА_14 в різні частини тулуба та по голові, і коли ОСОБА_14 знаходився на землі, неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, обшукавши кишені одягу потерпілого, відкрито викрали майно у потерпілого, а саме: мобільний телефон марки «Мейзу», вартістю 3099 гривень, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 50 гривень, на рахунку якої грошей не було, та не представляючи для ОСОБА_14 матеріальної цінності навушники для мобільного телефону та банківська картка «Приват Банк», на рахунку якої грошей не було, а всього майна на загальну суму 3149 гривень, при цьому погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, в разі якщо ОСОБА_14 буде намагатись втекти чи кликати на допомогу перехожих громадян.

Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_14 неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли разом з викраденим майном, однак в подальшому були викриті та затримані працівниками поліції, а викрадене майно вилучено.

В результаті своїх злочинних дій неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 заподіяли ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді 3 синців на повіках лівого ока, на зовнішній та внутрішній поверхні правої вушної раковини в верхній та середній третинах, які відносяться до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 13.11.2020 у вечірній час, знаходячись біля будинку №5 по вул.. Покотила у м. Києві, разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, спілкуючись між собою, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, вирішили із застосуванням насильства здобувати кошти для особистих потреб шляхом незаконного заволодіння грошима та майном перехожих громадян на території Святошинського району міста Києва.

Таким чином неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили між собою у попередню змову, спрямовану на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, при цьому домовилися, що кожен з них у якості співвиконавця буде приймати участь у вчиненні запланованого злочину, застосує насильство до майбутнього потерпілого з метою подавити його волю до вчинення опору злочинним діям та вчинить необхідні дії для заволодіння чужим майном під час нападу.

Після цієї домовленості ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи.

З метою виконання спільного злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, неповнолітній ОСОБА_3 разом неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , взявши з собою заздалегідь придбаний газовий балончик, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_4 , почали чекати на перехожих осіб, майном яких можна було заволодіти. В цей час ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись біля вказаного будинку, помітили незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_15 , який проходив повз вказаного будинку, та вирішили незаконно заволодіти його майном шляхом розбою.

Для реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою та діючи спільно згідно досягнутої раніше домовленості, неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наблизились до неповнолітнього ОСОБА_15 , після чого, неповнолітній ОСОБА_3 , усвідомлюючи наслідки спільних з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинних дій, замахнувся на потерпілого з метою вдарити його, а неповнолітній ОСОБА_5 , продовжуючи діяти спільно з ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_6 дістав придбаний балончик зі сльозогінним газом, одразу наблизився до неповнолітнього і, застосовуючи насильство, з метою подолання можливого опору, розпилив його вміст в обличчя неповнолітнього ОСОБА_15 , завдавши потерпілому фізичного болю. В цей час неповнолітній ОСОБА_3 першим наніс удар кулаком в обличчя потерпілого, а неповнолітній ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, разом з неповнолітнім ОСОБА_3 продовжив наносити удари кулаками неповнолітньому ОСОБА_15 в різні частини тіла.

В результаті застосування насильства, небезпечного для здоров`я та життя, намагаючись врятуватися, потерпілий вирвався та відбіг на декілька метрів від неповнолітнього ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак останні, продовжуючи свої злочинні дії та діючи погоджено між собою, наздогнали неповнолітнього ОСОБА_15 і неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжили наносити удари кулаками та взутими у взуття ногами в різні частини тіла ОСОБА_15 , у тому числі в життєво важливий орган - голову, застосовуючи небезпечне для його здоров`я та життя насильство. У той час, коли потерпілий знаходився на землі та не міг чинити опір, неповнолітній ОСОБА_3 , обшукавши кишені потерпілого, дістав з кишені куртки мобільний телефон та пристрій для паління «Вейп», і разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, за попередньою змовою у групі осіб, з метою доведення злочинного умислу до кінця та забезпечення можливості утримати майно потерпілого, застосовуючи небезпечне для життя та здоров`я потерпілого насильство, продовжили наносити неповнолітньому ОСОБА_15 удари ногами, взутими у взуття, та кулаками по тулубу та голові.

В результаті розбійного нападу неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, заволоділи наступним майном неповнолітнього ОСОБА_15 загальною вартістю 9695 гривень, а саме: мобільним телефоном «Хіоmі Мі 9Т», вартістю 9000 гривень; пристроєм для паління «Вейп», вартістю 695 гривень, та з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заподіяли неповнолітньому ОСОБА_15 тілесні ушкодження, а саме: - закриту травму носа у вигляді білатерального перелому кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, синця на спинці носа з розповсюдженням на повіки обох очей; 3 синці на червоній каймі верхньої губи справа, та нижньої губи справа, в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи справа з розповсюдженням на переднє - бічню поверхню шиї на її верхню третину; 13 саден - в ділянці чола по центру, в правій підочній ділянці, на спинки носа на всьому протязі, в правій поперековій ділянці на рівні 4-5 тіл поперекових хребців переривчастого характеру, на тильній поверхні правої кісті в проекції проксимальної третини тіла 3-ої п`ясної кістки, в проекції 2-го міжп`ясного проміжку; 2 крововиливи з саднами на їх фоні на слизовій оболонці верхньої губи, відповідно до 2-3 зубам верхньої щелепи справа, на слизовій оболонці нижньої губи відповідно 2-3 зубам нижньої щелепи справа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження; рана в проекції внутрішнього кута правої надбрівної дуги, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченим положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 186; ч.2 ст. 186; ч. 2 ст. 187 КК України вірна, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна; повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинений за попередньою змовою групою осіб; вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 187 КК України вірна, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 187 КК України вірна, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів. Приймає до уваги дані про особу обвинуваченого який неповнолітній, не судимий, навчається у Київському вищому професійному училищі будівництва та архітектури, за місцем навчання характеризується позитивно, у на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Також при призначені покарання суд бере до уваги умови життя та виховання ОСОБА_3 , які встановлені в судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_3 з досудової доповіді в якій представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, як середній.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 2 статті 187 КК України, та не застосовувати конфіскацію майна.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст.ст.75, 104 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, не судимий, навчається у Київському вищому професійному училищі будівництва та архітектури, за місцем навчання характеризується посередньо, у на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд приймає до уваги умови життя та виховання ОСОБА_4 , які встановлені в судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_4 , що міститься в досудовій доповіді, в якій представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, як середній.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останньої, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст.ст.75, 104 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який неповнолітній, не судимий, навчається в спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 16 в м. Києві, за місцем навчання характеризується позитивно, у на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того,суд приймає до уваги умови життя та виховання ОСОБА_5 , які встановлені в судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_5 , яка міститься в досудовій доповіді, представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, як низький.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останньої, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 2 статті 187 КК України, та не застосовувати конфіскацію майна.

Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст.ст.75, 104 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Приймає до уваги дані про особу обвинуваченого який неповнолітній, не судимий, навчається в спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 16 в м. Києві, за місцем навчання характеризується позитивно, у на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того,суд приймає до уваги умови життя та виховання ОСОБА_6 , які встановлені в судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_6 , яка міститься в досудовій доповіді, представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, як низький.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останньої, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 2 статті 187 КК України, та не застосовувати конфіскацію майна.

Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст.ст.75, 104 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягає стягненню солідарно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави вартість проведення судово-медичної експертизи, що становить 1619 гривень 10 копійок, та солідарно із обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави вартість проведення судово-медичної експертизи, що становить 1796 гривень 90 копійок.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскацією майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскацією майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути солідарно із обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави вартість проведення судово-медичної експертизи, що становить 1619 (одна тисяча шістсот дев`ятнадцять) гривень 10 (десять) копійок.

Стягнути солідарно із обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави вартість проведення судово-медичної експертизи, що становить 1796 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) гривень 90 (дев`яносто) копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон марки «Мейзу», з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити власнику ОСОБА_13 .

-мобільний телефон марки «Мейзу», з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», навушники для мобільного телефону - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_14 залишити власнику ОСОБА_14 .

- мобільним телефоном «Хіоmі Мі 9Т», пристрій для паління «Вейп» - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 залишити власнику ОСОБА_15 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1