н/п 1-кс/766/8755/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_7 про зміну клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000002 від 17.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП майор поліції ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000002 від 17.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того слідчий просив, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміром застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків є 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 567 500 (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень. У разі внесення застави покласти на підозрювану наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

- не заходити на територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- здати на зберігання всі документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000002 від 17.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив змінити клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21:00 год. до 06:00 год.

Крім того, просив покласти на підозрювану наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

- не заходити на територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- здати на зберігання всі документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Мотивуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий вказує, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження внесенні до ЄРДР за №0000002 від 17.05.2021 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи згідно наказу №226 командира військової частини НОМЕР_1 , призначеним на посаду командира 4-го артилерійського дивізіону вищевказаної військової частини, в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами директивами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України.

Відповідно до своїх функціональних обов`язків, ОСОБА_6 , як командир дивізіону, зобов`язаний: постійно знати обстановку, мати надійний зв`язок з підпорядкованими підрозділами; знати їх положення, стан та можливості, порядок використання засобів автоматизованого управління; організовувати та особисто вести розвідку, проводити пристрілювання цілей, спостерігати за ходом бою та результатами стрільби; підтримувати безперервну взаємодію з загальновійськовими підрозділами, яким він доданий або які підтримує; своєчасно доповідати старшому командиру про виконання отриманих завдань, відкриття та припинення вогню по цілях та витрату боєприпасів, переміщення у нові райони, зміну обстановки, про втрати та забезпеченість матеріальними засобами; бути готовим у разі необхідності прийняти на себе управління вогнем артилерійської групи (дивізіону), до складу якої входить дивізіон (батарея), вживати заходів до негайного відновлення порушеного управління та вимагати неухильного виконання поставлених завдань.

Поряд з цим, у відповідності до ст. ст. 9, 11, 28, 30, 35, 36, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статуту), майор ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки, доручені йому за посадою.

Згідно вимог ст. 81 Статуту командир дивізіону виконуючи свої службові обов`язки за посадою керується вимогами ст.ст. 101, 102 згаданого Статуту.

А тому, відповідно до ст. 101, 102 Статуту командир дивізіону майор ОСОБА_6 в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (дивізіону), успішне виконання батальйоном (дивізіоном) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (дивізіону) і законність їх витрачання. Командир батальйону (дивізіону) зобов`язаний підтримувати особовий склад батальйону (дивізіону), озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності, постійно вдосконалювати свої спеціальні й методичні навички, подавати приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку, з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання молодих офіцерів, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу і про згуртування військового колективу, знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), постійно вести роботу з їх виховання і вдосконалення підготовки за спеціальністю, виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі поваги до військової служби, виховувати у військових колективах відвертість, взаємну довіру та повагу.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема: військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно із п. 1 Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, у розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ОСОБА_6 є службовою особою, яка обіймає постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а також особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції».

До того ж, майор ОСОБА_6 , достовірно знав про вимоги ст. ст. 3, 22, 23, 65 Закону України «Про запобігання корупції», якими визначено, що посадові (службові) особи державних органів України є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та їм заборонено застосовувати своє становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, безпосередньо або через інших осіб вимагати, прохати та одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб.

Тобто, ОСОБА_6 , постійно обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням функції органу державної влади, являючись відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України службовою особою, якій згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи з єдиним прямим умислом, з метою протиправного особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вчинення послідовних дій вимагав, та в подальшому одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_8 , за наступних обставин.

Так, згідно вимог ст. 13 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Дисциплінарного Статуту) заохочення є важливим засобом виховання військовослужбовців і зміцнення військової дисципліни.

Кожний командир у межах прав, наданих йому Дисциплінарним Статутом, зобов`язаний заохочувати підлеглих військовослужбовців за старанність, розумну ініціативу та сумлінне виконання службових обов`язків.

У разі коли командир вважає, що наданих йому прав недостатньо для заохочення військовослужбовців, які відзначилися, він може клопотати про заохочення перед старшим командиром.

Відповідно до ст.ст. 15, 25 Дисциплінарного Статуту, командири (начальники) у межах прав, передбачених статтями 16-24 цього Статуту, можуть застосовувати заохочення, серед іншого, у виді схвалення, оголошення подяки та нагородження грамотою, цінним подарунком, грошовою премією, як до окремого військовослужбовця, так і до всього особового складу підрозділу, військової частини.

Статтею 31 вищевказаного Дисциплінарного Статуту передбачено, що з метою відзначення особистих досягнень у професійній, службовій діяльності, за бездоганну службу та особливі заслуги під час виконання службових обов`язків військовослужбовці, працівники військових формувань та інші особи можуть нагороджуватися відповідними почесними нагрудними знаками та відомчими заохочувальними відзнаками.

Так, 10 травня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у службовому кабінеті адміністративної будівлі, де на теперішній час дислокується 4-й артилерійський дивізіон в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів та метою власного протиправного збагачення, висунув незаконну вимогу заступнику командира 4-го дивізіону з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів загальною сумою 6000 грн. за подання клопотання на підставі ст. 13 Дисциплінарного Статуту перед командиром військової частини НОМЕР_1 , щодо заохочення правами командира військової частини НОМЕР_1 для визначених ОСОБА_8 трьох військовослужбовців 4-го дивізіону, а саме: старшого сержанта ОСОБА_9 , старших солдат ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з нагоди дня заснування військової частини НОМЕР_1 , що відбудеться 25.05.2021.

При цьому, командира 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_6 наголошував, що у разі ненадання йому неправомірної вигоди, заохочення отримають зовсім інші військовослужбовці, ніж ті, яких визначено ОСОБА_8 . Тим самим, ОСОБА_6 штучно створив умови, за яких ОСОБА_8 з метою заохочення військовослужбовців, які на його думку цього заслуговують, був фактично змушений надати ОСОБА_6 неправомірну вигоду.

Так, 17 травня 2021 року приблизно о 17 год. 20 хв., командир 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_6 , являючись військовою службовою особою, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 28, 30, 35, 36, 59, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України знаходячись у службовому кабінеті адміністративної будівлі, де на теперішній час дислокується 4-й артилерійський дивізіон в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 6000 (шість тисяч) грн. шляхом перерахування вказаної суми на банківську картку з номером НОМЕР_2 , відкритої в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я свого сина ОСОБА_12 , за подання клопотання на підставі ст. 13 Дисциплінарного Статуту, перед командиром військової частини НОМЕР_1 , щодо заохочення правами командира військової частини НОМЕР_1 для визначених ОСОБА_8 трьох військовослужбовців 4-го дивізіону, а саме: старшого сержанта ОСОБА_9 , старших солдат ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з нагоди дня заснування військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, після одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 виконав дії, які входять до його посадових обов`язків передбачених ст. 13 Дисциплінарного Статуту, як командира дивізіону, а саме клопотав перед командиром військової частини НОМЕР_1 щодо заохочення правами командира вказаної військової частини для визначених ОСОБА_8 трьох військовослужбовців 4-го дивізіону, а саме: старшого сержанта ОСОБА_9 , старших солдат ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з нагоди дня заснування військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий вказує, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Могилів-Подільська Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, не одружений, з вищою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, командир 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», раніше не судимий.

21.09.2021 року з дотриманням вимог КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами, а саме:

- Заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 17.05.2021, в якій останній зазначив про систематичні вимагання командира 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від військовослужбовців за різні заохочення, надання відпусток та інших послуг, згідно його повноважень;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.05.2021, де останній підтвердив систематичні вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_6 та зазначив, що будь-яке відлучення неофіційне за територію частини «коштує» 400-500 гривень, отримання вищої посади або спеціального звання - від 1000 гривень, не притягнення до дисциплінарної відповідальності - від 2000 гривень. Крім того, 10.05.2021 останній зазначив заявнику, що подальше невдоволення «його порядками» в дивізіоні може призвести до створення нестерпних умов для військовослужбовців;

- Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 02.07.2021, де останній показав, що при погодженні з ОСОБА_6 списку осіб, яких необхідно зазначити в рапорті командиру військової частини НОМЕР_1 , командир 4-го артилерійського дивізіону висловив вимогу про надання неправомірної вигоди в сумі 6 000 гривень за подання перед командиром військової частини НОМЕР_1 клопотання щодо заохочення для визначених ОСОБА_8 трьох військовослужбовців 4-го дивізіону, а саме: старшого сержанта ОСОБА_9 , старших солдат ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з нагоди дня заснування військової частини НОМЕР_1 , що відбудеться 25.05.2021. Також ОСОБА_6 зазначив про необхідність перерахування вказаної суми на картковий рахунок НОМЕР_2 . Цього ж дня ОСОБА_8 виконав зазначену вимогу, перерахувавши через додаток «Приват 24» на своєму мобільному телефоні неправомірну вигоду в сумі 6 000 гривень;

- Протоколом огляду оптичного CD-R «MyMedia» від 28.07.2021 з вилученою в ході тимчасового доступу до речей та документів в ПрАТ «АТ КБ ПриватБанк» інформацією, в ході якого встановлено, що картку з номером НОМЕР_2 оформлено на сина ОСОБА_6 - ОСОБА_12 та підтверджено надходження 17.05.2021 о 17:20 год від ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 6 000 гривень;

- Протоколом допиту в якості свідка заступника командира з озброєння 4-го артилерійського дивізіону ОСОБА_13 від 09.08.2021, який показав, що в травні 2021 року перед командиром дивізіону було ініційовано нагородження 3-х військовослужбовців, список яких подав ОСОБА_8 . Однак, ОСОБА_6 відповів, що у нього є свої кандидатури та висунув вимогу про надання йому неправомірної вигоди в сумі 600 гривень за заохочення саме зазначених в списку осіб. Це обурило офіцерів дивізіону, які категорично відмовились. Але через деякий час ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_13 , що він погодився на вказану вимогу та перерахував грошові кошти на зазначений ОСОБА_6 картковий рахунок;

- Протоколами допиту в якості свідка командира ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 та начальника розвідки дивізіону ОСОБА_15 від 09.08.2021, які дали покази аналогічні ОСОБА_13

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

Слідчий вказує, що ОСОБА_6 відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а у відповідності до положень ст. 45 КПК України є корупційним.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вік підозрюваного ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватися від органів досудового розслідування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У зв`язку із цим, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Встановлено, що не обравши відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній матиме реальну можливість перешкоджати встановленню об`єктивної істини шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на свого сина ОСОБА_12 , на якого оформлено картковий рахунок, на який перераховувались грошові кошти та військовослужбовців 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , які уже допитані і під тиском керівника та можливо створеними ним нестерпних умов, можуть змінити покази, а також тих, яких планується допитати, оскільки ОСОБА_6 працює там тривалий час, призначений командиром дивізіону та має відповідні зв`язки і повноваження, а отже може шантажувати безпідставними покараннями та притягненнями до дисциплінарної відповідальності у разі не надання зручних для нього показів. Крім того, вказаний ризик підтверджує той факт, що в разі обрання відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який не передбачає позбавлення волі, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду командира дивізіону, повинен нести службу за місцем дислокації військової частини разом з іншими військовослужбовцями 4-го артилерійського дивізіону, що надасть йому безпосередню можливість впливати на свідків, у зв`язку із цим існує реальний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У разі обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї неправомірної діяльності, займаючи протягом тривалого часу посаду командира 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які на даний час в ході проведення досудового розслідування в повному обсязі не встановлені та не вилучені, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Крім цього, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого, більш м`якішого запобіжного заходу, останній матиме змогу знищити, сховати, підробити службову документацію, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, спонуканні інших службових та підлеглих осіб, а тому наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, досудове розслідування зазначеного кримінального провадження перебуває на початковій стадії, тому під час розслідування зазначеного кримінального провадження можуть виникнути об`єктивні підстави для отримання ряду документів, які перебувають у володінні 4-го артилерійського дивізіону та військової частини НОМЕР_1 , а підозрюваний, перебуваючи на а займаній посаді, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на наявність ризику, передбаченого ч. 4 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, що підтверджує здійснення ОСОБА_6 систематичного вимагання та отримання неправомірної вигоди, є ризик того, що останній, перебуваючи на займаній посаді командира 4-го дивізіону військової частини НОМЕР_1 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи у період з 01.01.2021 до 01.07.2021 в розмірі 2270 гривень.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти (45 400 гривень) до вісімдесяти (181 600 гривень) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізом поданої ОСОБА_6 26.01.2021 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік, тобто 2020 рік), встановлено, що у нього у власності перебуває квартира в м. Могилів-Подільському, магазин та 3 земельні ділянки, на його дружину ОСОБА_16 зареєстровані 2 земельні ділянки в Київській області загальною площею понад 5 га. Заробітна плата за основним місцем роботи склала 280 327 грн, дохід від надання майна в оренду склав 16 819 грн, дохід від продажу рухомого майна - 219 663 грн, субсидія - 12 094 грн. Заробітна плата дружини становить 114 000 грн, а її дохід від оренди магазину - 20 000 грн.

Слідчий зазначає, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за підозрюваним ОСОБА_6 на праві приватної власності зареєстроване нерухоме майно:

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:1315, за адресою: АДРЕСА_4 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 ;

- магазин, загальною площею 75,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0501 на території Могилів-Подільської сільської ради площею 2 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:011:0458, за адресою: АДРЕСА_5 , площею 0,05 га.

Крім того, відповідно до Інформації з того ж реєстру, за дружиною підозрюваного ОСОБА_16 на праві приватної власності зареєстроване нерухоме майно:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:057:0002, за адресою: АДРЕСА_6 , площею 0,2656 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:057:0001, за адресою: АДРЕСА_6 , площею 0,2479 га;

У зв`язку з вищевикладеним, розміром застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків є 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 567 500 (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень.

У разі внесення застави, враховуючи вищевикладене, є необхідність покладання на підозрювану наступних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

- не заходити на територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- здати на зберігання всі документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

22.09.2021 року ОСОБА_6 зізнався у вчиненні кримінального провадження, повідомив про можливість оренди житла на території Херсонської області, зобов`язався з`являтись за першою вимогою слідчого, прокурора або суду та всіляко сприяти органу досудового розслідування.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Підозрюваний просив визначити місце виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем розташування орендованого житла.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

21.09.2021 року з дотриманням вимог КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За матеріалами клопотання, на які посилається слідчий та прокурор, маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаних кримінального правопорушення.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний не одружений, з вищою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, командир 4-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», раніше не судимий, має постійне місце проживання, підозру визнає та не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, зобов`язався з`являтись за першою вимогою слідчого, прокурора або суду та всіляко сприяти органу досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_7 , в період часу з 21:00 години до 06:00 години строком до 21.11.2021 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 21.11.2021 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

- не заходити на територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 132, 176-205, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_7 , в період часу з 21:00 години до 06:00 години строком до 21.11.2021 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 21.11.2021 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

- не заходити на територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали до 21.11.2021 р. включно, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 28.09.2021 р. о 12 год. 50 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1