У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі суддів: Свіягіної І.М.,

Топчій Т.В.,

Куракової В.В.,

при секретарі судового засідання Сидельніковій А.В.,

за участю прокурора Волоніц О.С.,

захисника адвоката Ритова Я.М.,

підозрюваної ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Донецького апеляційного суду матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000035 від 25.01.2021 року за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури - Олейніченка С.М. на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Артемівськ Донецької області, громадянки України, не одружену, маючу на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 , не працюючу, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1

за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

У провадженні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебуває виділене в окреме кримінальне провадження за №0000035 від 25.01.2021 р. з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, котрі здійснювали захоплення адміністративних будівель органів влади та правоохоронних органів на території Донецької області, після незаконного заволодіння зброєю та боєприпасами із зазначених будівель, утворено ряд незаконних збройних формувань, що увійшли до складу терористичної організації «ДНР», зокрема «Словяне», «Батальон охраны и управления в/ч 088041 Армейского корпуса ДНР», (далі по тексту «БОиУ, в/ч 088011 АК ДНР»), що підпорядковувалась керівникам терористичної організації «ДНР».

Весною - на початку літа 2014 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, громадянка України ОСОБА_1 перебуваючи у м.Артемівськ (на теперішній час м. Бахмут) Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, вступила до терористичної організації «ДНР», а саме незаконного збройного формування її силового блоку - «Словяне», з метою безпосередньої участі в злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом застосування збройної сили проти Збройних сил України та інших військових формувань, задіяних у проведенні антитерористичної операції.

В подальшому, в червні 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1 в складі незаконного збройного формування «Словяне» терористичної організації «ДНР» під тиском Збройних сил України покинула м. Бахмут Донецької області та виїхала в м: Донецьк. В м. Донецьк ОСОБА_1 в складі незаконного збройного формування «Словяне» терористичної організації «ДНР» дислокувалася в захопленій будівлі Донецької обласної державної адміністрації за адресою: м. Донецьк, б-р. Пушкіна, 34.

В подальшому, приблизно в середині липня 2014 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1 в складі підрозділу «Словяне» перебазувалась в будівлю «Індустріального союзу Донбасу». Перебуваючи в будівлі «Індустріального союзу Донбасу», в середині серпня 2014 р. ОСОБА_1 отримала від невстановлених досудовим розслідуванням осіб вогнепальну зброю - автомат Калашникова та в складі групи із 28 чоловік пристрілювала вказану зброю на полігоні в районі шахт «Лідіївка» мікрорайон Азотний м. Донецька, чим набула навики володіння вогнепальною зброєю. Приблизно 6-7 вересня 2014 року ОСОБА_1 в складі незаконного збройного формування «Словяне» передислокувалась в гуртожиток №3 Донецького державного університету за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, буд.8.

У вересні 2014 року ОСОБА_1 в складі незаконного збройного формування «Словяне» терористичної організації «ДНР» увійшла в незаконне збройне формування «Батальон охраны и управления в/ч 088041 Армейского корпуса ДНР- терористичної організації «ДНР», де її призначено на посаду «стрілок» та їй присвоєно звання «рядовий». В складі вказаного незаконного збройного формування ОСОБА_1 виконувала обов`язки з охорони приміщень гуртожитку, в якому дислокувалось незаконне збройне формування «Батальон охраны и управления в/ч 088041 Армейского корпуса ДНР» та будівлі «генерального штабу ДНР».

14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 склала присягу на вірність терористичної організації «ДНР» та отримала військовий квиток «ДНР», крім того остання отримала військову форму російського зразка і підписала контракт про проходження так званої військової служби в незаконних збройних формування терористичної організації «ДНР» на 1 рік.

На початку 2015 року, більш точної дати органом Досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1 призначено на посаду «старшини ремонтної роти» незаконного збройного формування «Батальон охраны и управления в/ч 088041 Армейского корпуса ДНР» терористичної організації «ДНР» та їй присвоєно військове звання «старшина».

В 2016 році, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу кадрів не встановленого досудовим розслідуванням незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР».

В подальшому приблизно в 2017-2018 роках, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1 , за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, покинула незаконні збройні формування та виїхала на підконтрольну Україні територію, де приховувала свою причетність до діяльності терористичної організації «ДНР».

09.11.2021 року ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

10.11.2021 року слідчий в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітан юстиції Назарук А.Д. звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.11.2021 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_1 строком на 2 місяці до 15 січня 2022 року з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) н здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у тому числі для перетину лінії розмежування із тимчасово окупованою територією України.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначене судове рішення до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури - Олейніченка С.М.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваній ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого, обрати стосовно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави в 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 грн.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог послався на те, що висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінено особу підозрюваної та ризики, наведені слідчим та прокурором, а саме: переховування від органів досудового розслідування; знищення, спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_1 ; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Посилається на те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкцією ч.1 ст.258-3 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: повідомленням про вичнення кримінального правопорушення з рапортом оперативного співробітника; поясненнями громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які пояснили, що знайомі з ОСОБА_1 та разом з нею проходили службу в незаконних збройних формуваннях терористичної організації «ДНР»; відповіддю на доручення слідчого; протоколом огляду особистих сторінок ОСОБА_1 в соціальних мережах, де в розділі «друзі» виявлено осіб, які проходять службу в незаконних збройних формуваннях терористичної організації «ДНР»; протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; відповіддю з ДПС України щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону та лінії розмежування; матеріалами НС (Р)Д.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_1 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

В ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , судом не повною мірою надано оцінку долучених до нього матеріалів.

Так, відповідно до протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03.06.2021 року, ОСОБА_1 планує переїзд на непідконтрольну Україні територію Донецької області, де має у власності нерухомість.

Крім того, під час обшуку 09.11.2021 року за місцем мешкання ОСОБА_1 виявлено та вилучено довідку від 23.01.2018 року про реєстрацію ОСОБА_1 у м. Донецьку, на якій мається печатка псевдоустанови терористичної організації «ДНР».

Також, ОСОБА_1 не має у власності житла, офіційно не працює, перебуває на утриманні у своєї доньки.

Крім того, у ОСОБА_1 є малолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично виховується дідусем, батьком ОСОБА_1 , та, згідно довідки управління освіти Бахмутської міської ради від 12.11.2021 року, більше двох років ніде не навчається. Наведене свідчить, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки стосовно своєї малолітньої дитини.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор Волоніц О.С. підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_1 з визначенням розміру застави в 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 грн

Підозрювана ОСОБА_1 та її захисник адвокат Ритов Я.М. заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Волоніц О.С., підозрюваної ОСОБА_1 та її захисника адвоката Ритова Я.М., перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за таких підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.176-178, 182, 183, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядалося слідчим суддею за правилами, встановленими для розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі, обираючи відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого їй злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваної, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, її вік, стан здоров`я, наявність родини, соціальних зав`язків, місця постійного проживання та реєстрації, ОСОБА_1 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, проживає тривалий час на підконтрольній Україні території (з 2018р.), відомостей, які б вказували, що вона продовжує підтримувати зв`язок із особами незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» у суду відсутні і це не слідує із пред`явленої підозри, також відсутні і відомості, що вона вчиняє нові кримінальні правопорушення. Відомостей про ведення антигромадської поведінки не надано, проте вона має на утриманні малолітню дитину. Також слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_1 проживаючи за місцем свого постійного проживання допомагає доглядати за своєю малолітньою онукою, матір якої проживає у м. Києві. Одже за відсутності чоловіка надає батьківське піклування двом малолітнім дітям.

На теперішній час ОСОБА_1 перестала бути суспільно небезпечною особою, доказів про вчинення насильницьких дій до людей з приводу інкримінованого їй діяння не пред`явлено, порушення її явки до слідчого та слідчого судді немає. Отже за таких підстав у підозрюваний наявний міцний сімейний зв`язок за місцем свого проживання і достатня процесуальна репутація.

Проводячи оцінку поданих до клопотання матеріалів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що підозра на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою, оскільки обґрунтовується зібраними у кримінальному проваджені доказами, таким чином прокурором доведено п.1 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_1 .

Наявність або ж відсутність протиправних дій з боку ОСОБА_1 та визначення правильності правової кваліфікації її дій безумовно підлягає встановленню лише під час судового розгляду обвинувального акта, а на стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості такої підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (частина перша статті 276 КПК).

Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

Щодо наявності ризиків, то слідчий суддя врахував вимоги ст.177 КПК України, надав оцінку заявленим ризикам та прийшов до обґрунтованого висновку, що не доведені обставини, передбачені п.2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_1 має місце постійного проживання на підконтрольній території Україні з 2018 року, раніше не судима, має малолітню дитину, допомагає доглядати за малолітньою онукою, матір якої проживає у м. Київ, яких-небудь об`єктивних даних, які б вказували на те, що підозрювана буде ухилятись від явки до слідчого, прокурора або суду, може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється - не доведено.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали, ризик втечі ОСОБА_1 є маловірогідним, оскільки, підозрювана раніше не судима і до кримінальної відповідальності притягується уперше, має стійкі соціальні зв`язки, місце проживання та родину.

Слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналізуючи наявність зазначених ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику, або ризикам.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного рішення що, інший більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, зможе запобігти вищевказаним ризикам та у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваної.

При розгляді клопотання слідчого зазначеним обставинам слідчим суддею було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, на думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-177, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури Олейніченка С.М. - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_1 ,- залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ____________ ________________

І.М.Свіягіна Т.В.Топчій В.В.Куракова