В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/519/20

Провадження № 1-кп/348/69/22

24 лютого 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна кримінальне провадження №0000149 від 26.02.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, розлученого, на утриманні немає нікого, судимого вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2011 року за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, на підставі ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 рік 6 місяців, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2013 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2011 року у виді 2 місяців позбавлення волі, зміненого вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2013 року, призначивши покарання за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України визначивши остаточне покарання у виді 2 роки 8 місяців позбавлення волі, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, на підставі ст.70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2021 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, українця, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, а саме вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, на підставі ст.70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, у період незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Зокрема, 16.02.2020 року обвинувачений ОСОБА_5 перебував разом із ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , де під час розпиття алкогольних напоїв останній надав йому у користування свій мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, на чітко невизначений термін.

17.02.2020 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 та уклав із ним усний договір позики грошей у розмірі 500 грн., в зв`язку з чим потерпілий спільно з обвинуваченим направились до банкомату АТ КБ «ПрйватБанк», що знаходиться за адресою: м.Надвірна, вул.Соборна, 165. Перебуваючи біля вказаного банкомату ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_5 , за допомогою функції «Зняття готівки» зняв кошти в сумі 500 грн. та передав їх обвинуваченому.

Таким чином, в ході зняття зазначених коштів, ОСОБА_5 дізнався пін-код від належного ОСОБА_7 карткового рахунку № НОМЕР_1 .

В подальшому, 17.02.2020 року о 18 год. 17 хв., діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_5 правомірно маючи у користуванні мобільний телефон марки «Samsung», на який надійшов пароль для зняття коштів та який належить ОСОБА_7 , знаючи пін-код від картки № НОМЕР_1 , неодноразово зняв грошові кошти з банківського рахунку потерпілого за допомогою функції «Зняття готівки в банкоматі без картки», а саме з терміналу банкомату, що в м.Надвірна по вул.Грушевського, 4, в розмірі 500 грн., у той же час з терміналу вказаного банкомату кошти в розмірі 500 грн., після чого здійснив наступну операцію із зняття коштів у розмірі 300 грн. та 200 грн.

Вказані грошові кошти ОСОБА_5 використав на власні потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1500 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 . Потерпілий ОСОБА_7 є його знайомим.

16.02.2020 року він перебував разом із ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , у їхнього спільного знайомого, де під час розпиття алкогольних напоїв потерпілий дав йому на деякий час покористуватися своїм мобільним телефоном марки «Samsung».

На наступний день, 17.02.2020 року близько 18 год. 00 хв. він зустрівся із ОСОБА_7 і попросив позичити йому грошей, а саме 500 грн., на що останній погодився. В зв`язку з цим вони пішли до банкомату АТ КБ «ПрйватБанк», що по вул.Соборна, 165 в м.Надвірна, де ОСОБА_7 в його присутності зняв з картки 500 грн. та передав їх йому, після чого вони розійшлись.

Коли потерпілий знімав кошти, він побачив пін-код від банківської картки, а тому в подальшому близько 18 год. 17 хв. цього ж дня, він маючи в користуванні мобільний телефон потерпілого, на який надійшов пароль для зняття коштів, знаючи пін-код від картки, декілька разів зняв в терміналі банкомату, що в м.Надвірна по вул.Грушевського, 4, гроші з банківського рахунку ОСОБА_7 за допомогою функції «Зняття готівки в банкоматі без картки», на загальну суму 1500 грн.

Зазначив, що вказані гроші він вирішив викрасти, оскільки в цей час хворів його старший брат, якому потрібно було купити ліки, а також продукти харчування, що ним і було зроблено.

У вчиненому розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин. Просив суд суворо його не карати.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані прокурором матеріали, які долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), повторно, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризуються посередньо, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, однак знаходиться на обліку в наркологічному кабінеті з 05.12.2017 року з діагнозом F11.30, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування потерпілому заподіяних збитків, який будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до нього не має.

Обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої йому статті, що передбачає покарання за вчинений злочин, а саме у виді арешту.
На переконання суду, обраний обвинуваченим такий вид покарання, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Разом з тим, в ході судового розгляду судом встановлено, що згідно вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 6 місяців арешту, яке останнім відбуто.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
В судовому засіданні з`ясовано, що даний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив до ухвалення вироку Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області від 01.04.2021 року.

Увідповідності до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 вчинив даний злочин до ухвалення попереднього вироку Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області від 01.04.2021 року, яким його засуджено до покарання у виді арешту і який набрав законної сили, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, а саме у виді арешту, зарахувавши в строк остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, - повністю відбуте покарання за попереднім вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2021 року.

Таким чином, призначене ОСОБА_5 покарання за даним вироком слід вважати повністю відбутим.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Таким чином, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на момент розгляду даного провадження відсутній.

Разом з тим, беручи до уваги обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, а також те, що суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, суд приходить до висновку про можливість не обирати запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 369, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим, за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2021 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, - повністю відбуте покарання за попереднім вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2021 року.

Призначене ОСОБА_5 покарання за даним вироком вважати повністю відбутим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: виписку із банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілого ОСОБА_7 та оптичний носій (CD-R диск), які згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 від 27.02.2020 року зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000149 від 26.02.2020 року, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1