Справа №718/2106/21
Провадження №1-кп/718/112/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2021 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0001554 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, із середньоспеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ПП «Кипка», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 11 червня 2021 року приблизно о 12 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Гагаріна зі сторони вул. Центральна в напрямку вул. Першотравнева в смт. Лужани, Чернівецького району Чернівецької області.

Наближаючись до будинку №19 вказаної вулиці, водій ОСОБА_6 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявияти небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_5 , що рухалась зліва направо відносно напрямку руху водія, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустивши в межах проїзної частини дороги наїзд на останню, після чого здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги вліво з подальшим наїздом на огорожу будинку АДРЕСА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу Кей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 646мд від 13.07.2021, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: параорбітальної гематоми зліва; множинних осадженнь м`яких тканин обличчя, тулуба та кінцівок; скалкового внутрішньо-суглобового перелому лівої великогомілкової кістки; косого перелому лівої малогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням відламків; лінійного перелому тім`яної кістки зліва, субарахноідального крововиливу, епідуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку; струсу головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя.

Дорожньо-транспортну приголу водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), .12.3, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 р. введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

При цьому порушення ОСОБА_6 п. 12.3 «Правил дорожнього руху», з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому, надав покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню.

Вказав, що 11.06.2021 року приблизно 12:30 год. він, керуючи автомобілем марки «КІА Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Гагаріна що в смт. Лужани Чернівецького району Чернівецької області та наближаючись до будинку АДРЕСА_2 не побачив вчасно пішохода, а саме потерпілу ОСОБА_5 , та допустив на неї наїзд, а намагаючись його уникнути, ще й зіткнувся з огорожею вказаного будинку.

Вказав, що на даний час допомагає потерпілій ОСОБА_5 та буде допомагати в майбутньому. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки основним видом його заробітку є надання послуг по перевезенню, а тому йому крайнє необхідне водійське посвідчення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово вибачався перед потерпілою та її родиною, вказав, що добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки та обіцяв надавати допомогу в майбутньому. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорювала обставин у даному кримінальному провадженні, вказала, що вона рухалася по вулиці (назву не знає) в смт. Лужани Чернівецького району Чернівецької області та відчула удар і вже прийшла до свідомості в лікарні.

Вказала, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, він повністю взяв на себе витрати по її лікуванню та надає їй матеріальну допомогу і на даний час. Просила не його не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочини, результатом якого спричинено потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які, згідно висновку СМЕ № 646мд від 13.07.2021 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, суд визнає ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 119), вчинив злочин з необережності, має постійне місце проживання та виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_8 , 2004 року народження, та дочку ОСОБА_9 , 2010 року народження, (а.с. 121), не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра (а.с. 120), враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд суворо не карати ОСОБА_3 , та бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком із застосування ст. 76 КК України.
Разом з цим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд вважає за можливе не застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_3 , оскільки основним джерелом доходу обвинуваченого є надання послуг з перевезення, що передбачає необхідність керування транспортним засобом, що в свою чергу дасть можливість ОСОБА_3 і надалі надавати матеріальну допомогу потерпілій.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001554 було проведено ряд експертиз загальна сума витрат яких становить 6349 гривень 70 коп. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому вартість проведених експертиз підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 6349 гривень 70 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівеці від 16.06.2021 року арешт на автомобіль марки «КІА Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 - зняти.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «КІА Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Чернівці вул. Комунальників, 4-В, - повернутим власнику ОСОБА_10 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1