Номер провадження: 11-сс/813/1565/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.10.2021, якою в межах кримінального провадження №0001362 від 14.10.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, працюючого декоратором ТОВ «Декор-Лайт», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001362 від 14.10.2021 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та було застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 13.12.2021 із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн..
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вказував на те, що висновки слідчого судді не відповідають обставинам кримінального провадження з огляду на таке:
- слідчий суддя не врахував , що 0 ОСОБА_8 має постійне місце проживання на території м. Одеси, зареєстрований в м. Одесі, має ряд захворювань серця, має міцні соціальні зв`язки, проживає зі своєю дружиною та матір`ю;
- підозрюваний офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину 2014 р.н., до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у вчиненому та активно співпрацює зі слідством;
- стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених ризиків та нездатність менш суворих запобіжних заходів забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 16.10.2021 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначити мінімальний розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Приписами ч.2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а саме протоколами огляду місця події, протоколом огляду предметів, протоколами допиту свідків, речовими доказами.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
На думку апеляційного суду, слідчим було обґрунтовано, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника відносно того, що ОСОБА_8 має місце проживання, працевлаштований, місці соціальні зв`язки та незадовільний стан здоров`я, водночас що вказані обставини не спростовують викладені в клопотанні слідчого доводи, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що підозрюваний не позбавлений можливості звернутися за отриманням медичної допомоги, утримуючись в ДУ « ОСІ».
Окрім того, надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Апеляцій суд під час розгляду апеляційної скарги враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому вважає, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Водночас, відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Разом з тим, оскаржуваною ухвалою слідчого судді до ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання піл вартою до 13.12.2021.
При цьому, як вбачається із протоколу затримання ОСОБА_8 був затриманий 14.10.2021, у зв`язку з чим та останнім днем 60-денного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є 12.12.2021.
Окрім того, оскаржуваною ухвалою слідчого судді був визначений альтернативний запобіжний захід у виді тримання під вартою у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн ( 2102*80).
Водночас, діючим кримінальним процесуальним законодавством не визначено поняття «прожитковий мінімум для працездатних осіб», так само як і не зазначено, який період часу або дата береться за основу під час розрахунку цієї суми. Натомість, п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено поняття мінімальної заробітної плати, та вказано, що це грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Відтак, задля недопущення погіршення становища підозрюваної особи в кримінальному провадженні, керуючись вимогами ст.ст. 8, 9 КПК України, апеляційний суд вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати аналогію закону щодо визначення розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлену законом на 1 січня календарного року відповідно до загальних положень КПК України.
Враховуючи те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб кожного року встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України», то, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року 2270 грн., у зв`язку з чим, апеляційний суд з метою недопущення погіршення становища підозрюваного вважає за необхідне привести у відповідність визначену слідчим суддею суму застави та визначити її у розмірі 74 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року, що становить 167 980 грн.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Положення ч. 1 ст. 412 КПК України встановлює, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої із істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки суд допустив помилку, пов`язану із неправильним обчисленням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неправильним визначенням суми застави.

Водночас, апеляційний суд вважає, що для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, до останнього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.10.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.12.2021 із визначенням застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосувати до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «ОСІ» строком на 60 днів, до 12.12.2021 включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 74 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 167 980 грн.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:
Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 28.10.2021, заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Підозрюваний ОСОБА_8 звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 строком на 2 місяці, але не більше строку досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 182 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4