Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2959/21
Провадження № 1-кс/935/902/21
У Х В А Л А
Іменем України
12 жовтня 2021 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заст.начальника СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 12.10.2021р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2021 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував по місцю свого проживання та реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 . У цей час увійшов його брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому, під час спілкування, між братами, на ґрунті довготривалих неприязних відносин, виникла словесна суперечка. У ході вказаної суперечки у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своєму брату ОСОБА_4 , який стояв навпроти нього. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 взяв кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, який знаходився на поверхні столу у кімнаті кухні та умисно наніс один удар по тілу ОСОБА_4 , а саме в область грудної клітини зліва. У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітини.

12.10.2021р. відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000289 за ч.1 ст.121 КК України.

Під час огляду місця події 11.10.2020р., який було проведено в період часу з 23:55 год. до 02:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено два кухонні ножі, змиви з каструлі, зроблений на марлевий тампон, одяг потерпілого ОСОБА_4 зі слідами пошкодження та накладеннями бурого кольору, схожими на кров, а саме: футболка, кофта, сорочка та куртка. Крім цього, під час огляду було виявлено та вилучено одяг ОСОБА_3 , а саме: спортивні штани, футболку, сорочку. Вказані речі було вилучено до ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м.Коростишів, вул.Різдвяна,7.

12.10.2021р. слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна у кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

Заст.начальника в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримує та просить суд її задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається у тому числі й з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, обґрунтовуючи своє клопотання, слідчим, в розумінні вимог ст.132 КПК України, надано достатні і належні докази того, що вказане майно може бути об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто існують підстави для арешту зазначених речей з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вважає слідчий суддя, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, а саме: накладання арешту на вищевказане майно, виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна, маючи на меті запобіганню знищення чи пошкодженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства (пункт 5 частини другої статті 173 КПК України).

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні було доведено необхідність накладення арешту як з метою збереження речових доказів, так і для з`ясування обставин, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування на вилучене майно: два кухонні ножі, змив рідини з каструлі, зроблений на марлевий тампон, одяг потерпілого зі слідами пошкодження та накладеннями бурого кольору, схожими на кров, на одяг ОСОБА_3 - футболку, кофту, сорочку, куртку, спортивні штани, футболку, сорочку, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1