ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001219 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, на утриманні дітей не має, інвалідом не є, з повною середньою освітою, не працює, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
15 жовтня 2001 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 141 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

08 квітня 2003 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання у вигляді 3 місяці, остаточно до відбуття покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

24 квітня 2003 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання у вигляді 3 місяців, остаточно до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 23 грудня 2005 року умовно-достроково на 1 рік 24 дні;

09 серпня 2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 119 ч. 1 , ст. 162 ч. 2, 309 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 15 листопада 2010 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів;

03 лютого 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання, остаточно до відбуття покарання 4 роки 6 місяців. Звільнений 06 червня 2015 року по відбуттю покарання;

01 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений строком на 3 роки;

04 квітня 2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 125 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 72 КК України до відбуття остаточного покарання строком на 5 років 1 місяць позбавлення волі;

17 вересня 2018 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, змінений Дніпровським апеляційним судом від 05 грудня 2018 року до остаточного покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 07 грудня 2018 року по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених положеннями ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 187 КК України - 5 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 187 КК України 8 років позбавлення волі, із конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 20 квітня 2021 року, зараховано у строк покарання період часу попереднього ув`язнення з 21 листопада 2019 року по 19 квітня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 , 25 травня 2019 року, приблизно о 09:47 годині, знаходячись в лісосмузі покинутого колишнього пологового будинку, що розташований навпроти буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше йому не знайому ОСОБА_9 , яка мала при собі ланцюжок з металу жовтого кольору «Нонна 585 проби» розміром 55 см., вагою 5,07 грами, який висів у неї на шиї. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.
ОСОБА_8 25 травня 2019 року о 09:50 год. знаходячись в лісосмузі на території колишнього покинутого пологового будинку, що розташований навпроти буд. № 1 по вул. Стасова в Покровському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілої, підбігши ззаду до ОСОБА_9 та застосовуючи до неї насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою подолання опору з боку потерпілої, наніс їй декількох ударів кулаком правої руки в область голови, внаслідок яких, ОСОБА_9 , впала на землю, чим спричинив останній тілесні ушкодження, а саме: синець навколо правого ока, струс головного мозку, які згідно висновку експерта №1188 від 21 серпня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів та підшкірна гематома в нижньо-зовнішньому квадранті правої молочної залози відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
В подальшому, ОСОБА_8 , шляхом ривку, зірвав з шиї у ОСОБА_9 ланцюжок з металу жовтого кольору «Нонна 585 проби» розміром 55 см., вагою 5,07 грами, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1333 від 20 листопада 2019 року складає 3140,51 грн.
Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3140,51 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , будучі особою, яка раніше вчинила розбій, 03 листопада 2019 року о 17:20 годині, знаходячись біля будівлі № 9 по вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше йому не знайому потерпілу ОСОБА_10 , яка мала при собі жіночу сумку чорного кольору, яка висіла у неї через плече. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.
Цього ж дня, о 17:25 годині ОСОБА_8 , знаходячись на ділянці місцевості біля буд. № 7 по вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілої, підбігши ззаду до ОСОБА_10 штовхнув у спину від чого остання впала на землю та застосовуючи до неї насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, з метою подолання опору з боку потерпілої, наніс їй декілька ударів кулаком правої руки в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження, а саме: садна лівого ліктя, лівого колінного суглоба, які згідно висновку експерта №1442 від 11 вересня 2020 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки та ушкодження в області голови (садна та синці голови, садно слизової оболонки верхньої губи, струс головного мозку) оцінюються в сукупності та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день).
В подальшому, ОСОБА_8 , застосовуючи фізичну силу рук, шляхом ривку, вирвав у ОСОБА_10 жіночу сумку чорного кольору (яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє), яка висіла у неї через плече в якій перебували особисті речі потерпілої, а саме: гаманець жіночий чорний (який матеріальної цінності для потерпілої не становить), в якому були грошові кошти в сумі 400 гривень та мобільний телефоном марки «Lenovo A6020», сірого кольору, S/N: НОМЕР_1 (10), imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з сім картками мобільного оператору ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (які матеріальної цінності для потерпілої не становлять), вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1333 від 20 листопада 2019 року складає 1541,67 грн.
Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1941,67 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , повторно, 06 листопада 2019 року приблизно о 13:45 годині, перебуваючи в приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-443», який розташований за адресою: вул. Е. Фукса, 1А, в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення.
Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, направився у відділ рибної продукції магазину, де, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу товар, а саме: дві банки «Ікри 120 г. Рибкоппродукт лососевої Зернистої з/б», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1333 від 20 листопада 2019 року становить 295,42 грн. та з метою приховування викраденого, сховав дані банки ікри в правий рукав куртки в яку був одягнений.
Продовжуючи свої злочині дії, направлені на досягнення злочинного результату, ОСОБА_8 , тримаючи дві банки «Ікри 120 г. Рибкоппродукт лососевої Зернистої з/б» в руках при собі, пройшов через касову зону магазину, не здійснивши розрахунок за товар, та направився до виходу з приміщення магазину.
Проте, виконавши всі дії, які ОСОБА_8 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був викритий та зупинений співробітниками охорони перед виходом з магазину.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_8 намагався викрасти майно та завдати ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-443» матеріальну шкоду на загальну суму, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1333 від 20 листопада 2019 року становить 295,42 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 187 КК України 6 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 187 КК України 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання через свою м`якість не відповідає ступеню тяжкості вчиненим злочинам, фактичним обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого. Так, прокурор зазначає, що судом першої інстанції в недостатній мірі було враховано вчинення ОСОБА_8 тяжких злочинів, невизнання ним вини за злочинами передбаченими ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, відсутність роботи, посередню характеристику за місцем мешкання обвинуваченого, перебування на обліку у лікарня нарколога, неодноразове притягання до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, вчинення нового злочину в період непогашеної та незнятої судимості.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року відносно нього скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази і покази свідків не відповідають фактичним обставинам, мають суперечності та розбіжності.
Так, обвинувачений вказує на те, що кваліфікація його дії за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України відбулась прокурором лише на показах потерпілих, в той час як отримані тілесні ушкодження потерпілою відносяться до легких, і не несли небезпеки для життя в момент їх заподіяння. Зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 надала суду покази, відповідно до яких вона знаходилась в лікарні 21 день, в той час як відповідно до судово-медичної експертизи вона знаходилась на лікуванні з 25 травня 2019 року по 05 червня 2019 року, тобто менше ніж 21 день. Окрім цього, потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що процедура впізнання обвинуваченого за фото була проведена з нею після 3-4 місяців з моменту вчинення злочину, однак фактично відповідно до протоколу від 08 листопада 2019 року - процедура була проведена через пів року.
Також, зазначає, що за епізодом потерпілої ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_11 показав суду, що 04 листопада 2019 року в нього був вилучений працівниками поліції мобільний телефон, який він придбав в обвинуваченого, проте протокол вилучення фактично було складено 15 листопада 2019 року, через 11 днів після вилучення даного речового доказу.
Поміж іншого, вказує, що в залі суду першої інстанції ним було подано клопотання в ДБР о фальсифікації співробітниками поліції матеріалів кримінального провадження відносно нього, однак відповідь надійшла раніше, аніж його було допитано в установі УВП-3 майором УВС ОСОБА_12 .
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав та мотивів викладених в ній. Проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого прокурор заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Обвинувачений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора та ухвалення нового вироку щодо призначення більш суворого покарання ОСОБА_8 заперечував.
Захисник обвинуваченого апеляційну скаргу свого підзахисного підтримала, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечувала.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, щодо апеляційної скарги прокурора, то на думку колегії суддів вона підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасуванню із ухваленням в цій частині нового, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках,коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Виходячи з положень ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви скоєння особою кримінального правопорушення, її ставлення до скоєного та поведінку після вчинення злочину.
Проте, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції вищевказаних вимог закону належним чином не виконав, обґрунтованих доводів та підстав, з яких суд дійшов висновку про можливість призначення покарання за вчинення інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, із врахуванням ступеню їх тяжкості, всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого в своєму рішенні не навів.
Так, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 50, 65 КК України, належним чином не врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкий ( ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкі злочини (ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України), характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти власності та виразились у: нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечному для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій); нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечному для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою, яка раніше вчинила розбій; у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинена повторно.
Також, судом належним чином не було прийнято до уваги наслідки вчинених злочинів обвинуваченим, а саме, спричинення матеріального збитку та тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ..
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що обвинувачений вчинював розбійні напади з метою заволодіння майном на жінок, які є значно слабкіші за нього, розуміючи, що має над ними фізичну перевагу.
Окрім цього, поза належною увагою суду першої інстанції залишились дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, а саме має 8 судимостей, в тому числі за аналогічні корисливі злочини проти власності, та за злочини проти життя та здоров`я особи, нові злочини вчинив в період незнятої та непогашеної судимості, що свідчить про те, що відбуваючи попередні покарання, обвинувачений належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, після звільнення з місць позбавлення волі бажання працевлаштуватися та забезпечувати себе за рахунок законного та стабільного джерела доходу не виявив, обрав забезпечення свого рівня життя за рахунок вчинення нових умисних, корисливих злочинів, не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Поміж даних про особу обвинуваченого, судом без належної оцінки при призначенні покарання залишилась поведінка ОСОБА_8 як після вчинення злочину, так і в ході судового провадження, який провину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України не визнав, обирав лінії та позиції захисту щодо непричетності до вказаних злочинів, зазначав про наявність алібі, зокрема, проведення ремонтних робіт в особи, на ім`я ОСОБА_13 , яке в ході судового розгляду було перевірено органом досудового розслідування за дорученням суду та не знайшло свого обґрунтованого підтвердження, а навпаки було спростовано, спричинені матеріальні збитки в добровільному порядку не відшкодував, у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій та заволодінні чужим майном не розкаявся.
Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченому в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання через свою м`якість не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, та не сприятиме досягненню ОСОБА_8 мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередженню в подальшому вчиненню ним нових злочинів, що прямо передбаченого положеннями ст. 65 КК України. А тому, колегія суддів вважає за необхідне вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Ухвалюючи новий вирок та вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкий (ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкі злочини (ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України), характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти власності, наслідки вчинених злочинів обвинуваченим, а саме, спричинення матеріального збитку потерпілим та тілесних ушкоджень ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні корисливі злочини проти власності, та за злочини проти життя та здоров`я особи, нові злочини вчинив в період незнятої та непогашеної судимості, не працює, забезпечує себе за рахунок вчинення умисних, корисливих злочинів, не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, а також поведінку обвинуваченого, який після вчинення злочину збитків не відшкодував, перед потерпілими не вибачився, зокрема, потерпілою ОСОБА_10 , провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України не визнав, визнав лише провину в частині інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відсутність обставин, які пом`якшують покарання і вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, із конфіскацією усього належного обвинуваченому майна. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, є відповідним вчиненим кримінальним правопорушенням, а також за своїм видом та розміром необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази і покази свідків не відповідають фактичним обставинам, мають суперечності та розбіжності, зокрема, ОСОБА_8 вказує, що кваліфікація його дії за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України відбулась прокурором лише на показах потерпілих, в той час як отримані тілесні ушкодження потерпілими відносяться до легких, і не несли небезпеки для життя в момент їх заподіяння, то колегія суддів відхиляє такі доводи обвинуваченого, вважає їх безпідставними, надуманими, необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме, висновками судово-медичної експертизи №1188 від 21 серпня 2019 року та №1442 від 11 вересня 2020 року.
Так, відповідно до висновку судовомедичної експертизи №1188 (почата 09 серпня 2019 року закінчена 21 серпня 2019 року) у громадянки ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, синець обличчя, струс головного мозку, які виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, що відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів та підшкірна гематома в нижньо-зовнішньому квадранті правої молочної залози відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Згідно висновку експерта №1442 від 11 вересня 2020 року тілесні ушкодження ОСОБА_10 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки та ушкодження в області голови (садна та синці голови, садно слизової оболонки верхньої губи, струс головного мозку) оцінюються в сукупності та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Відповідно до правового аналізу положень ст. 187 КК України, розбій належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів. Він посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя). З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. За цією ознакою розбій відрізняється, з одного боку, від крадіжки, з іншого, - від грабежу.

При цьому, під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження. Заподіяння в процесі розбою легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності вчинене способом, небезпечним для життя або здоров`я особи, яка зазнала нападу, охоплюється ст. 187 і додаткової кваліфікації за іншими статтями не потребує.
Таким чином, оскільки відповідно до вищевказаних висновків потерпілим хоча і було спричинено тілесні ушкодження які за ступенем тяжкості відносять до легких, проте такі ушкодження призвели до короткочасного розладу здоров`я, тобто тривалістю понад 6 діб, то колегія суддів погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_8 за ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України і відхиляє доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неправильність кваліфікації його дій органами досудового розслідування та судом першої інстанції.
Також, колегія суддів відхиляє посилання обвинуваченого про те, що кваліфікація його дій відбулась виключно за показами потерпілих осіб, так як в матеріалах кримінального провадження наявні зібрані органом досудового розслідування письмові докази (висновки судових експертів), які підтверджують покази потерпілих, були досліджені та оцінені судом першої інстанції і покладені в мотивувальну частину судового рішення.
Доводи ОСОБА_8 про те, що за клопотанням прокурора суд першої інстанції не провів повторної судово-медичної експертизи щодо ступеню тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень спростовуються журналами судових засідань та записами до них, відповідно до яких сторона обвинувачення в ході судового провадження та дослідження письмових доказів клопотань про призначення повторної експертизи не заявляла.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що в ході судового розгляду обвинувачений взагалі провину за вказаними епізодами злочинної діяльності не визнавав, зазначав про наявність в нього алібі, яке було повністю перевірено судом першої інстанції та спростовано, в той час як тепер намагається оскаржити правильність кваліфікації його дій, що, на думку колегії суддів, свідчить про намагання обвинуваченого уникнути від кримінальної відповідальності за вчинені розбійні напади на потерпілих.
Щодо посилань обвинуваченого на порушення норм кримінального процесуального права органами досудового розслідування при складанні процесуальних документів та формуванні матеріалів кримінального провадження, зокрема, час через який проводилось впізнання обвинуваченого за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_9 та дата, коли в свідка ОСОБА_11 було вилучено мобільний телефон, куплений ним в обвинуваченого, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі порушення не є суттєвими, на встановлення обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України не впливають, здобутих письмових доказів і показів свідків досліджених та оцінених судом першої інстанції не спростовують, а тому не є підставою для скасування вироку суду.
Позиція обвинуваченого про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження відносно нього, також, була повністю перевірена та спростована судом, зокрема, органом ДБР було проведено повну перевірку наданої ОСОБА_8 інформації, в тому числі за фактом його побиття, та надано відповідь про те, що ніяких незаконних дій, фізичного впливу та інших порушень державним бюро розслідування не було виявлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судових рішень, окрім невідповідності призначеного покарання, ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, колегією суддів не встановлено, як і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 414, 420, 421 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;
- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, з конфіскацією усього належного ОСОБА_8 майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, з конфіскацією усього належного йому майна.
В іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4