Ухвала

Іменем України
05 жовтня 2021 року

м. Київ
Справа № 726/2228/19
Провадження № 51 4748 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 27 квітня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 27 квітня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задоволено частково, а вирок суду першої інстанції змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі ст. 190 ч. 2 КК України на ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України. Цією ухвалою ОСОБА_4 призначено покарання за ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вироку та ухвали в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість судових рішень, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судового рішення з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Зокрема, засудженому необхідно врахувати вимоги ст. 425 ч. 1 п. 1 КПК України та зазначити в якій частині оскаржуються вирок та ухвала.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає по 1 копії касаційної скарги та по 4 копії додатків до неї).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3