Справа № 397/963/21
н/п : 1-кп/397/143/21
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу
24.11.2021 смт. Олександрівка
Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 за № 0000589, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу (далі КК) України, та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
У С Т А Н О В И В:
19.11.2021 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшов зазначений обвинувальний акт.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2021 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, в яке викликано учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2021 застосовано стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Також, ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2021 стосовно ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.11.2021.
Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що необхідність продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або в разі продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 відніс вирішення даного клопотання на розсуд суду.
Задля об`єктивного вирішення питання про продовження строку дії тримання під вартою та зміну запобіжного заходу суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:
1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?
2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?
З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців(частина третя статті 331 КПК України).
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (частина друга статті 331 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
Як убачається з ухвали слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2021 стосовно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.11.2021. Слідчий суддя встановив наявність таких ризиків, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу і свідків, які мешкають в одному населеному пункті з підозрюваним та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
Таким чином, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.
Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілих та свідків з якими він знайомий та мешкає в одному населеному пункті.
Показання потерпілих та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час жоден потерпілий та свідки судом не допитувались, а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , свідчать відомості про його особу, який раніше неодноразово судимий (має 6 судимостей). Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки після відбування призначених покарань, на шлях виправлення не ставав, продовжував свої злочинні дії.
Отже, і надалі існують ризики, що зумовлювали застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, його впливу на потерпілих та свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, суд уважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Окрім цього, з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. З урахуванням того, що визначення розміру застави є виключно правом суду, а не обов`язком, суд не вбачає підстав для такого. Окрім цього, суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області розмір застави також визначено не було.
З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає доводи сторони захисту щодо можливості застосування стосовно ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не зможе в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. За таких обставин, суд уважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 необхідно задовольнити.
Керуючись ст. 177, 183, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з утримання його під вартою на домашній арешт або визначення розміру застави, відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.01.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2021 року.