Справа № 351/1187/21
Провадження № 11-кп/4808/87/22
Категорія ст. 185 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Івано Франківської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Снятинського районного суду від 29 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_9 за ст. 185 ч.3, ст. 126-1 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого та на ухвалу Снятинського районного суду від 24.12.2021 року про виправлення описки у вироку Снятинського районного суду від 29.11.2021 року,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок Снятинського районного суду від 29.11.2021 року щодо ОСОБА_9 таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що в порушення вимог ст. 349 КПК України суд у вироку не навів обвинувачення, викладене у обвинувальному акті, а саме не зазначив відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Крім цього, судом не викладено обставин вчинення домашнього насильства 28.06.2021 року, яке вчинене після притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати вирок Снятинського районного суду від 29.11.2021 року про обвинувачення ОСОБА_9 за ст. 126-1, ст. 185 ч.3 КК України та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Окрім цього, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Снятинського районного суду від 24.12.2021 року про виправлення описки у вироку Снятинського районного суду від 29.11.2021 року, оскільки вважає її такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону. Зазначає, що всупереч вимогам ст. 379 ч.1 КПК України в резолютивній частині вироку, видно, що суд першої інстанції ухвалою фактично змінив юридичне формулювання обвинувачення, визнаного доведеним у вироку цього ж суду від 29.11.2021 року.

Просить скасувати ухвалу Снятинського районного суду від 24.12.2021 року про виправлення описки у вироку Снятинського районного суду від 29.11.2021 року.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_9 визначено 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь Івано-Франківського НДЕКЦ витрати на залучення експертів, у зв`язку із проведенням експертиз в сумі 3 689,83 грн.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням експертизи: №1285/21-28 від 23.06.2021р. 1372,88 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив умисні дії, які виразились у домашньому насильстві та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, за наступних обставин.

ОСОБА_9 , протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї мами ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_10 .

Зокрема, 29.10.2020р. о 22:00 год., 04.04.2021р. о 14:00 год., 08.04.2021р. о 20:30 год., 21.04.2021р. 23:04 год. та 01.05.2021р. о 20:00 год., 02.05.2021р. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у господарстві мами ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо ОСОБА_10 , завданні їй морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 , 22.05.2021р. близько 19:30 год., перебуваючи на території господарства ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , побачив, що у господарстві нікого немає, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою цегли розбив склопакет у вікні з фронтальної сторони будинку, за допомогою поворотної ручки вікна, через отвір у склопакеті вікна, відкрив вікно та проник у середину житлового будинку, звідки таємно викрав телевізійний тюнер марки «Orton» та мобільний телефон марки «Sigma».

Після вчинення крадіжки обвинувачений покинув місце вчинення злочину, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 676,00 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подані апеляційні скарги просив їх задовольнити, а вирок та ухвалу про виправлення описки суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд;

- обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду даної апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При ознайомленні зі змістом вироку встановлено, що вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2021 року не відповідає вимогам, які ставляться до будь-якого індивідуально-правового акту застосування норм права. В ньому відсутні такі ознаки як обґрунтованість, мотивованість, справедливість та логічне оформлення. Вказаний документ не є переконливим, а висновки про обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого не містять правового аналізу.

Поряд з цим, судом не враховано, що вирок суду є документом виняткового значення та посідає особливе місце серед всіх судових рішень.

За змістом ст. 374 ч.2 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Однак цих вимог судом першої інстанції не дотримано. Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у домашньому насильстві та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло.

Слід зазначити, що формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Проте, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не вказав один епізод, а саме вчинення домашнього насильства 28.06.2021 року, яке вчинено після притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності.

Статтею 409 КПК України встановлено, що однією із підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, якими за змістом ст.412 ч.1 КПК України є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, прийняття рішення про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються є правом суду першої інстанції, яке може бути використане судом на власний розсуд у разі переконання, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються.

Виходячи зі змісту ст.349 ч.3 КПК України, необхідно прийти до висновку, що при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину не є вирішальним, оскільки обвинувачення складається із сукупності різних фактів, які не є однаковими за своїм юридичним значенням.

Так, відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції повинен не тільки переконатись в тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також і роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконуючи вищевказану вимогу кримінального процесуального закону, суд першої інстанції повинен конкретизувати кожну із обставин вказаних в обвинуваченні, яка має значення для правильного розгляду кримінального провадження по суті і стосовно якої він приймає рішення про недоцільність дослідження доказів.

Суд першої інстанції повинен вказати, які саме обставини не потребують доказування і вважаються встановленими в зв`язку з тим, що не оспорюються ніким із учасників кримінального провадження, переконатися, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і після постановлення судового рішення, будуть позбавлені права оскаржити їх в апеляційному порядку.

Вищевказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані не були і суд не конкретизував обставини, стосовно яких він приймає рішення про недоцільність дослідження доказів і стосовно яких учасники судового провадження позбавлені права оскарження в апеляційному порядку.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, всупереч вимог ст. 349 ч.3 КПК України судом першої інстанції було порушено процедуру та порядок розгляду кримінального провадження.

В мотивувальній частині вироку (а.с. 128-129) судом було зазначено обставини вчинення злочинів, однак не вказано один епізод, який мав місце 28.06.2021 року.

Колегія суддів перевіривши та проаналізувавши матеріали кримінального провадження та доводи учасників судового провадження прийшла до висновку, що судом першої інстанції були допущенні істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, які виразилися в порушені процедури та порядку розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, щодо поданої апеляційної скарги прокурора на ухвалу Снятинського районного суду від 24.12.2021 року про виправлення описки у вироку Снятинського районного суду від 29.11.2021 року, апеляційний суд вважає її підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Так як, перевіривши матеріали кримінального провадження судовою колегією встановлено, що ухвалою Снятинського районного суду від 24 грудня 2021 року (а.п. 132), всупереч ст. 379 КПК України, виправлено описку допущену у мотивувальній частині вироку Снятинського районного суду від 29 листопада 2021 року по справі про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 126-1, ст. 185 ч.3 КК України, а саме вказано обставини вчинення злочину обвинуваченого по епізоду, який мав місце 28.06.2021 року, що свідчить про зміну юридичного формулювання обвинувачення.

Згідно ст. 379 ч.1 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення ст. 379 КПК України, та змінив вирок в частині формулювання обвинувачення, за відсутності арифметичної помилки, оскільки встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків » №11 від 21.12.1990 року не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та стосуються прогалин і недоліків вироків в частині призначення покарання, зокрема, не можна у такому порядку уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку.

Дане порушення судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження є істотними, оскільки таке порушення, безперечно, ставить під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку.

За таких обставин вирок суду та ухвала від 24.12.2021 року про виправлення описки у вироку Снятинського районного суду від 29.11.2021 року, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Задовольняючи апеляційні скарги прокурора та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.415 ч.2 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376,404, 405,407, 410, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора задовольнити.

Вирок Снятинського районного суду Івано Франківської область від 29 листопада 2021 року щодо ОСОБА_9 за ст. 126-1, ст. 185 ч.3 КК України та ухвалу Снятинського районного суду від 24 грудня 2021 року про виправлення описки у вироку Снятинського районного суду Івано Франківської області від 29 листопада 2021 року - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_12

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5