№ 207/4736/21
№ 1-кп/207/473/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоди про визнання винуватості у межах кримінального провадження № 0000486 від 15.10.2021рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смотрич, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, який має освіту 7 класів, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, громадянина України, який освіту не має, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
15.10.2021, приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 107, разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , побачили раніше їм не знайому ОСОБА_4 , що проходила повз них та у якої при собі знаходилась жіноча сумка з речами. В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 . Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_8 , прослідували за потерпілою по підземному тунелю залізничного вокзалу. Знаходячись позаду потерпілої ОСОБА_4 , діючи спільно, керуючись єдиним злочинним умислом, корисливим мотивом та корисливою метою, тримаючись позаду потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_8 непомітно для потерпілої дістав з її сумки косметичку з майном. В цей час потерпіла ОСОБА_4 повернулася та побачила, як ОСОБА_8 , утримуючи в руках належну їй косметичку білого кольору, що матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився її мобільний телефон «Redmi 8»64 GВ синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 2 000 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 5441-21 від 21.10.2021; грошові кошти в сумі 1 000 грн. передав вказане майно ОСОБА_7 . Побачивши вказані дії, потерпіла ОСОБА_4 почала кричати та вимагати повернути її майно, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розуміючи, що їх протиправні дії були помічені потерпілою ОСОБА_4 , продовжили діяти спільно, відкрито, керуючись єдиним злочинним умислом, корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, не реагуючи на зауваження потерпілої, ОСОБА_8 передав викрадене у потерпілої майно ОСОБА_7 , при цьому вищевказаний мобільний телефон випав з косметички та впав на сходи. В подальшому, ОСОБА_7 , забравши косметичку з грошовими коштами та піднявши мобільний телефон, втік з місця події. Після чого, потерпіла ОСОБА_4 стала кричати, просити про допомогу та стала утримувати за одяг ОСОБА_8 , який намагався покинути місце події, однак потерпіла слідувала за ним, утримуючи його за одяг.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
15.10.2021, приблизно о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу за адресою: м. Кам`янськг, пр-т Свободи, 107, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , побачили раніше їм не знайому ОСОБА_4 , що проходила повз них та у якої при собі знаходилася жіноча сумка з речами. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 . Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_7 прослідували за потерпілою по підземному тунелю залізничного вокзалу. Знаходячись позаду потерпілої ОСОБА_4 , діючи спільно, керуючись єдиним злочинним умислом, корисливим мотивом та корисливою метою, тримаючись позаду потерпілої ОСОБА_4 . ОСОБА_8 непомітно для потерпілої дістав з її сумки косметичку з майном. В цей час потерпіла ОСОБА_4 повернулася та побачила, як ОСОБА_8 , утримуючи в руках належну їй косметичку білого кольору, що матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився її мобільний телефон «Redmi 8»64 GВ синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 2 000 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 5441-21 від 21.10.2021; грошові кошти в сумі 1 000 грн. передав вказане майно ОСОБА_7 . Побачивши вказані дії, потерпіла ОСОБА_4 почала кричати та вимагати повернути її майно, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розуміючи, що їх протиправні дії були помічені потерпілою ОСОБА_4 продовжили діяти спільно, відкрито, керуючись єдиним злочинним умислом, корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність не реагуючи на зауваження потерпілої ОСОБА_8 передав викрадене у потерпілої майно ОСОБА_7 при цьому вищевказаний мобільний телефон випав з косметички та впав на сходи. В подальшому ОСОБА_7 забравши косметичку з грошовими коштами та піднявши мобільний телефон втік з місця події. Після чого, потерпіла ОСОБА_4 стала кричати, просити про допомогу та стала утримувати за одяг ОСОБА_8 , який намагався покинути місце події, однак потерпіла слідувала за ним, утримуючи його за одяг. Тим самим, заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 , розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В матеріалах кримінального провадження знаходиться заява потерпілої ОСОБА_4 про згоду на укладання угод про визнання винуватості між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і прокурором. Матеріальних претензій до обвинувачених вона не має. Просить призначити покарання згідно діючого законодавства.
28.10.2021 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

28.10.2021 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угод про визнання винуватості прокурор та обвинувачені дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст. 186 КК України. Обвинувачені повністю визнали свою винуватість у вказаному діянні. Угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого ОСОБА_7 на його призначення за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_7 звільнити, покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого ОСОБА_8 на його призначення за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_8 звільнити, покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджали, беззастережно визнавали вину та активно сприяли проведенню досудового розслідування.

Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода в сумі 3000 грн. 00 коп., яку обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відшкодували у повному обсязі. Потерпіла ОСОБА_4 претензій майнового характеру до обвинувачених не має.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відноситься до тяжкого злочину, однак згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоди про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити угоди про визнання винуватості, підтвердила відшкодування шкоди й просила суворо не карати обвинувачених.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні зазначили, що угоди про визнання винуватості укладені відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просили угоди про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання.

Обвинувачені ОСОБА_7 й ОСОБА_8 просили угоди про визнання винуватості затвердити.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угоди про визнання винуватості підлягають затвердженню.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваною чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, надання потерпілою письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути підставою для укладання угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими.
Судом з`ясовано, що обвинувачені розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Кам`яньскої окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_10 та ОСОБА_8 із призначенням обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України .
Керуючись ст. 369-371, 373-376, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити укладену 28 жовтня 2021 року угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000486 від 15.10.2021року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язкиперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , що був обраний ухвалою суду від 18.10.2021 р. у виді тримання під вартою, - скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти із зали суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховується строк попереднього ув`язнення з 18 жовтня 2021 року по 08 листопада 2021 року включно.
Затвердити укладену 28 жовтня 2021 року угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000486 від 15.10.2021року.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язкиперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , що був обраний ухвалою суду від 18.10.2021 р. у виді тримання під вартою, - скасувати та звільнити ОСОБА_8 з-під варти із зали суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховується строк попереднього ув`язнення з 18 жовтня 2021 року по 08 листопада 2021 року включно.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 5441-21 від 21.10.2021 року в сумі 343 (триста сорок три) грн. 22 копійок.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2021 року арешт на майно: жіноча тканину косметичку білого кольору на блискавці з малюнком у вигляді квітів, мобільний телефон «Redmi 8»64 GВ синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .
Речові докази по справі: жіноча тканину косметичку білого кольору на блискавці з малюнком у вигляді квітів, мобільний телефон «Redmi 8»64 GВ синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 ; сім-карту № НОМЕР_3 - повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1