ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1973/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/676/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 389 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 07 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого , із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24 06 2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 24 06 2019 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та штрафу у розмірі 850 грн.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1(один) рік.
Згідно вимог п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 24 06 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень . Вказаний вирок набрав законної сили 25 07 2019 року.
Після отримання 14 08 2019 року Новобаварським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 24 06 2019 року, того ж дня, засудженому ОСОБА_7 було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф за вказаним вироком Ленінського районного суду м. Харкова у місячний строк, а також про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України за ухилення від сплати штрафу.
ОСОБА_7 , діючи умисно, достовірно знаючи порядок виконання покарання у виді штрафу та наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, в період часу з 25 07 2019 року до 25 08 2019 року, призначений вироком штраф не сплатив, ніяких заходів щодо відбування призначеного йому покарання не вжив, таким чином, умисно ухилився від сплати штрафу.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, заступник прокурора області подав апеляційну скаргу зі змінами до неї, в якій просив оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню ст.71 КК України.

Просив виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на призначення покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.

В іншій частині вказаний вирок просив залишити без змін.

Вказаний вирок було оскаржено також прокурором окружної прокуратури, проте до початку розгляду справи останній відмовився від своїх апеляційних вимог, надавши письмову заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор просив задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку захисника та обвинуваченого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарг підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Разом з тим, вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання прокурором не оспорюється, тому колегія суддів перевіряє оскаржуваний вирок лише в частині застосування положень ст. 71 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, необґрунтоване застосування положень ст.71 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає обґрунтованими з таких підстав.

Так згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 24 06 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень . Вказаний вирок набрав законної сили 25 07 2019 року.

Після отримання 14 08 2019 року Новобаварським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 24 06 2019 року, того ж дня, засудженому ОСОБА_7 було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф за вказаним вироком Ленінського районного суду м. Харкова у місячний строк, а також про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України за ухилення від сплати штрафу.

ОСОБА_7 , діючи умисно, достовірно знаючи порядок виконання покарання у виді штрафу та наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, в період часу з 25 07 2019 року до 25 08 2019 року, призначений вироком штраф не сплатив, ніяких заходів щодо відбування призначеного йому покарання не вжив, таким чином, умисно ухилився від сплати штрафу.

Допитаний в судовому засіданні першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою провину за ч.1 ст.389 КК України визнав повністю, підтвердив повністю фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом. У вчиненому щиро розкаявся.

Встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. ст.50, 65 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії правопорушень невеликої тяжкості, обставини його скоєння , враховує дані про особу обвинуваченого та його відношення до скоєного.

Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При постановленні вироку від 03 07 2020 року та призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 суд врахував вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 06 2019 року, яким останнього засудженого за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. Тобто суд встановив, що новий злочин ОСОБА_7 вчинив після постановлення першого вироку, у зв`язку з чим остаточне покарання обвинуваченому призначено за сукупністю вироків, відповідно до положень ст.71 КК України, які застосовано до невідбутої частини покарання у виді штрафу.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду обвинуваченим ОСОБА_7 до суду надано квитанцію (а. с. 88) про сплату ним 06 08 2021 року штрафу в розмірі 850 гривень на виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова 24 06 2019 року за ч.1 ст.309 КК України.

Таким чином, в зв`язку з повним виконанням попереднього вироку та сплатою штрафу, посилання на остаточне покарання з застосуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків підлягає виключенню із мотивувальної та резолютивної частини вироку.

З огляду на викладене, згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Враховуючи встановлені обставини, а також положення кримінального процесуального закону, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання слід змінити, апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 07 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - змінити в частині призначеного покарання.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку суду першої інстанції посилання на призначення покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік та звільнити у відповідності до вимог п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3