Провадження по справі № 1-кп/522/187/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднанні обвинувальні акти з додатками у кримінальних провадженнях №0001847 від 24.12.2020 року, № 0006508 від 19 серпня 2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця міста Одеса, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, офіційного непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.08.2016 р. до Приморського районного суду м. Одеси скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 187 КК України,

- 12.10.2018 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, згідно ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, учня вечірньої школи №19, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2021 року в провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001847 від 24.12.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Окрім цього, в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу надійшов обвинувальний акт із додатками по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого оскільки 60-денний строк перебування їх під вартою закінчується.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки є ризики, передбачені у п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики не доведені.

Враховуючи військову агресією Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, конвойний підрозділ припинив свою роботу та не доставив обвинуваченого до приміщення суду. Провести судове засідання в режимі відеоконференції не має можливості з технічних причин.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.
Як встановлено в судовому засіданні, розгляд кримінального провадження триває, вже дослідженні майже всі письмові докази у справі, явка свідків прокурором не забезпечена, тобто судовий розгляд справи затягується з причин, які не залежать від суду, тому подальше перебування обвинуваченого саме під вартою не сприяє досягненню мети кримінального провадження а уникнути ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можливо, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою тривалий час, докази по справі майже досліджені, проте прокурором надто тривалий час не забезпечується явка свідків в судове засідання, тобто без поважних причин не надаються суду докази сторони обвинувачення, проте ще існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом взято до уваги, обставини зазначені в статті 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого вона обвинувачується, наявність місця проживання.
З урахуванням вище викладеного, суспільної необхідності та загальних засад кримінального провадження, суд приходить до переконання, що знаходження обвинуваченого під вартою не є доцільним на теперішній час, і наявні ризики не можуть виправдовувати застосування такого запобіжного заходу, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований.
Метою зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обвинуваченого є запобігання спробам переховуватись від суду.
Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 194, 196 КПК України, суд, з урахуванням наведених доказів та обставин, вважає можливим задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 та змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , - скасувати, звільнивши з-під варти негайно.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто до 01.05.2022 року включно:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3)утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_5 , або інших прокурорів з групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
02.03.2022