№707/2595/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0001839 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , маючого зняту судимість, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи умисел направлений на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла та іншого володіння особи, умисно, без дозволу власника, не маючи на те законних підстав, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вибиття вхідних дверей, проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та володільцем якого є ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

ОСОБА_3 у своїй заяві від 28.10.2021 року беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Обвинувачений згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, за його відсутності, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність волевиявлення обвинуваченого підтверджується захисником ОСОБА_5 .

До обвинувального акту також приєднана заява потерпілої ОСОБА_4 від 28.10.2021 року, яка згідна із встановленими в ході досудового розслідування обставинами, з обмеженням права на апеляційне оскарження, відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, як то: позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_4 згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи клопотання прокурора, та надані обвинуваченим і потерпілою заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Посилання сторони обвинувачення на таку обставину як щире каяття не знайшло свого підтвердження, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, принесення вибачень потерпілому. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_3 кається. Обвинувачений не вчинив жодних дій направлених на виправлення наслідків вчиненого.

Крім того, стороною обвинувачення до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , віднесено активне сприяння у розкритті злочину. Так, під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину. Досліджені в судовому засіданні матеріали не містять даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин, які б ще не були встановлені ними. Відтак активне сприяння розкриттю злочину у розумінні пункту першого частини першої статті 66 КК врахуванню не підлягає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (проникнення до будинку потерпілої), спосіб (вибиття вхідних дверей), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (відсутність тяжких наслідків);

відсутність пом`якшуючих покарання обставин;

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченого, який має зняту судимість, на обліку у лікаря-нарколога КНП «Черкаська ЦРЛ» та лікаря-психіатра КНП «Черкаська ЦРЛ» не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має.

За вищевикладених обставин, суд враховує, що вчинений кримінальний проступок не становить велику суспільну небезпеку, обвинувачений визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні. Однак, щиро не розкаявся, не відшкодував потерпілій завдані збитки, у звязку з чим суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. Визначене судом покарання у виді штрафу перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд
з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 1020/одна тисяча двадцять/ грн).
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

металевий предмет зовні схожий на відбивний молоток, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів при Черкаському районному управлінні поліції (квитанція про здачу речового доказу на зберігання в кімнату для збереження речових доказів при Черкаському відділі поліції ГУНП в Черкаській області №4860) знищити.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів, з часу отримання ними копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1