Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4454/21
Провадження № 1-кс/723/5244/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП «1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про арешт майна.

В С Т А Н О В И В :

Слідчий С ВВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Сторожинецького районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, посилаючись на те, що 20 жовтня 2021 року близько 17 год. в межах Чернівецького району Чернівецької області, зупинений автомобіль марки ГАЗ моделі 4301 н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив лісо деревину породи «ясень» без відповідних документів.

Відомості по даному факту внесенні до ЄРДР від 21.10.2021 року за № 0000305 з правовою кваліфікацією ст. 246 ч.1 КК України.

В ході проведеного огляду місця події, було вилучено транспортний засіб марки ГАЗ моделі 4301 реєстраційний номер НОМЕР_1 із лісо деревиною дровами породи «ясень» в кількості 5,7 м кубічних.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ГАЗ моделі 4301 власником даного автомобіля є ОСОБА_7 .

Будучи допитаним в якості свідка водій ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_8 попросив його перевезти лісо деревину(дрова) на його транспортному засобі з с. Бобівці до нього додому. Після погрузки ОСОБА_9 надав йому документи на лісо деревину. В напрямку с. Михальча Чернівецького району працівниками поліції був зупинений автомобіль, Надавши документи працівникам поліції, вони повідомили, що документи не відповідають дійсності, фактичному перевезенню.

Посилаючись на те, що лісо деревина та транспортний засіб марки ГАЗ моделі 4301 н/з НОМЕР_1 є, на підставі постанови слідчого речовими доказами, оскільки являється об`єктом кримінально правових дій, набута кримінально протиправним шляхом, одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/ або є доходами від його вчинення, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на лісо деревину та транспортний засіб.

В суді слідчий підтримав клопотання, посилаючись на обставин викладені у клопотанні.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно вимог ст. 171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ратифікувавши яку 17.07.1997 року Україна визнала не лише право на мирне володіння майном, а визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування свом майном, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В рішеннях Європейського Суду «Маркс проти Німеччини» та «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» відображено визнання права будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та прокурор не дотрималися.
Фабула кримінального правопорушення, яка зазначена у витязі № 0000305 внесеній до ЄРДР від 21.10.2021року, інформує, що до СВ надійшов рапорт від дільничного інспектора поліції про те, що 20.10.2021 року близько 17 год. в межах Чернівецького району Чернівецької області зупинений автомобіль марки ГАЗ моделі 4301 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив лісо деревину породи «ясень» без документів, що відповідають дійсності, не відповідає правовій кваліфікації ст. 246 ч.1 КК України незаконній порубці дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяло істотну шкоду.
Що стосується вимог про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ моделі 4301 н/з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 і на якому перевозилася лісодеревина (дрова), слідчий суддя, вважає, що ці вимоги є безпідставні і задоволенню не підлягають.

З матеріалів провадження не вбачається, що даний автомобіль є предметом злочину і знаходиться у володінні ОСОБА_7 незаконно. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_7 причетний до даного кримінального правопорушення, в справі немає. За таких обставин позбавлення права особи користуватись автомобілем, правомірність придбання і володіння якими ніким не оспорюється, та за відсутності відомостей про те, що ОСОБА_7 причетний до даного кримінального правопорушення, в даному випадку призвело б до незаконного позбавлення права особи володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А тому вимоги слідчого про накладення арешту на автомобіль, власником якого є ОСОБА_7 , задоволенню не підлягають.

В суді не доведено необхідності накладення арешту на дрова, на які наявні документи в матеріалах клопотання, тому суд вважає, що підстав для накладення арешту на лісо деревину (дрова) немає.

Згідно ст. 173 ч.1 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 м.Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, погоджене з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду А. Пташник