Справа №463/1575/22
Провадження №1-кс/463/1117/22
У Х В А Л А

28 березня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,при секретарі секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ЗРУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.02.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. ст.358 ч.3 ст.357, ч.1 ст.365, ч.3 ст.368, ч.1 ст.364, ч.2 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження слідчого судді надійшла заява ОСОБА_3 , про відвід прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сферах ЗРУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000012 від 06.02.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. ст.358 ч.3 ст.357, ч.1 ст.365, ч.3 ст.368, ч.1 ст.364, ч.2 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України.

ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, заяву про відвід підтримує повному обсязі з підстав і мотивів викладених у заяві.

Прокурор у судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду заяви був повідомленим належним чином, його відсутність не перешкоджає розгляду заяви про відвід прокурора.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Взявши до уваги доводи заявника, вивчивши матеріали заяви про відвід, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів заяви про відвід вбачається, що в провадженні Львівського РУП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене за заявою громадянина ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000012 від 06.02.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1,3 ст.365, ч.2 ст.357, ч.3 ст.351, ч.5 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України.
Процесуальний нагляд в кримінальному провадженні ЄРДР № 0000012 від 06.02.2013 року здійснює прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ЗРУ ОСОБА_4 . Вважає, що досудове розслідуванння кримінального провадження № 0000012 від 06.02.2013 здійснюється поза межами розумних строків передбачених чинним законодавством, а прокурором виведено з під відповідальності організатора та виконавця злочину підполковників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , окрім цього ОСОБА_4 дає незаконні вказівки слідчим, щодо закриття кримінального провадженні. Окрім цього на підставі ухвали слідчого судді від 31.01.2022 уповноваженою посадовою особою ТУ ДБР у м.Львові внесено відомості до ЄРДР за № 0000063 від 03.02.2022 за його заявою відносно ОСОБА_4 за фактом його протиправної діяльності, у зв`язку з чим існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості таких прокурорів.
Враховуючи наведене просить відвід задовольнити.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 Кримінального процесуального кодексу України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо, зокрема, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Відповідно до п. п. 9, 15 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, керівником органу прокуратури є Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень. Прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про прокуратуру" прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень. Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами. Керівник обласної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної обласної прокуратури та керівниками окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. Керівник окружної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної окружної прокуратури. Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору. Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 3) для керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 4) для керівника обласної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Офісу Генерального прокурора - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор. Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.
У разі створення спеціалізованих прокуратур (крім Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) порядок видання письмових наказів адміністративного характеру в межах таких прокуратур визначається Генеральним прокурором.
Суд зазначає, що згідно ч. ч. 1, 2 ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Суд зазначає, що відомостей про порушення прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ЗРУ ОСОБА_4 прав осіб або вимог закону до суду не надано, однак, враховуючи пояснення заявника, його звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення останнім та обставини справи, з метою забезпечення дотримання принципів правосуддя та з метою уникнення сумнівів в неупередженості прокурора під час судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_3 про відвід прокурору у справі прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ЗРУ ОСОБА_4 слід задовольнити, зважаючи на положення ч. 1 ст. 77 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Суд зазначає, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 83 Кримінального процесуального кодексу України, у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинен бути невідкладно призначений інший прокурор - керівником органу прокуратури.
На підставі викладеного, керуючисьст. 19 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 9, 37, 77, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ЗРУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.02.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. ст.358 ч.3 ст.357, ч.1 ст.365, ч.3 ст.368, ч.1 ст.364, ч.2 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України задовольнити та відвести прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ЗРУ ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1