У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000636.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2021 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.12.2021 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з істотним порушенням вимог КПК України.
На думку обвинуваченого ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, але ці обставини судом не перевірялись та не аналізувались.
Апелянт зазначає, що суд не обґрунтував неможливості застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки має постійне місце мешкання, міцні родинні зв`язки та намірів ухилятись від суду не має.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за найтяжчий з яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого або свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності, за один з яких, передбачене покарання до 12 років позбавлення волі, до затримання не працював, на даний час відносно останнього, в провадженні цього ж суду, перебувають інші кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого або свідка, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуюче наведене, є безпідставними доводи апелянта стосовно необґрунтованості ухвали суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та наявних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Доводи обвинуваченого на наявність у нього певних соціальних зв`язків не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, так як не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3