ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/299/22 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000265 від 19.02.2021 року, за ознаками злочинів, передбаченихч.1, 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2022 року включно без визначення застави.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на те, що вважає, що на даний час значно зменшилися ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що доведення слідчим вказаних ризиків зводиться лише до перелічення норм КПК України без жодного належного обґрунтування хоча б одного з нібито існуючих ризиків. Зазначає, що немає підстав брати до уваги даний ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, адже підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою ОСОБА_7 проживає разом з ОСОБА_10 , з якою фактично перебуває в шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу, та з донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яких має утримувати та про яких має піклуватися. Вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання: АДРЕСА_1 , було б доцільним та повністю б гарантувало виконання підозрюваним ОСОБА_7 усіх покладених на нього обов`язків. Також, вважає, що немає підстав брати до уваги ризик знищення, схованая або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідчим не наведено конкретні приклади, за яких можна б було зробити висновок про існування такого ризику. Крім того, вказує, що у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не наведено достатньо обґрунтованих підстав, з яких би вбачалося, що підозрюваний ОСОБА_7 може якимось чином впливати на свідків чи потерпілих, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тому вказані ризики не є достатньо обґрунтованими та не є підставою для продовження відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Також вказує, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває ще з 19.02.2021, тобто вже більше 10 місяців та майже всі слідчі дії в рамках даного кримінального провадження вже були проведені, допитані свідки та потерпілі, тому, вважає, що твердження щодо можливого впливу ОСОБА_7 на свідків та потерпілих чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є необгрунтованим. Отже вважає, що в даному випадку слідчим жодним чином не доведені ризики, передбачені ч. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та такий запобіжний захід як тримання під вартою є занадто суворим у даному випадку. Також, вважає, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти будь-яким ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто бути достатнім у даному випадку.

Захисник вказує, що якщо Харківський апеляційний суд все ж таки вирішить, що до підозрюваного було доцільно продовжувати застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просить встановити підозрюваному мінімальний розмір застави, встановлений КПК України для особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде відповідати нормам КПК України та буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також захисником підозрюваного було надано доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає про те, що на цей час ОСОБА_7 , знаходячись у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», вирішив укласти офіційний шлюб з ОСОБА_10 , тому зараз оформлює документи для реєстрації шлюбу та реєстрацію шлюбу заплановано на 23.02.2022. Крім того вказав, що до затримання ОСОБА_7 , останній був офіційно працевлаштованим. ОСОБА_7 працював у ФОП ОСОБА_12 на посаді вантажника з 10.12.2020 року, де характеризувався позитивно, що вбачається з характеристики на ОСОБА_7 від 27.01.2021 №22, в якій вказується, що ОСОБА_7 за час праці зарекомендував себе як привітний, комунікабельний і сумлінний працівник, неодноразово залагоджував конфлікти, що назрівали між іншими співробітниками у ході робочого процесу, у колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини, користується повагою і авторитетом, як у колективі, так і у керівництва.

В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_8 , який, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю захисника ОСОБА_8 , але за участю іншого захисника - ОСОБА_6 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2021за № 0000265 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України.
30.06.2021, ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
30.06.2021 ОСОБА_7 вручене повідомлення про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України.
01.07.2021 року слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.08.2021, без визначення застави.

25.08.2021 слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова стосовно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.10.2021, без визначення застави.

21.10.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.12.2021, без визначення застави.

17.12.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.12.2021, без визначення застави.

23.12.2021 слідчий СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Київського районного суду м. харкова з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 190 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисних злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 190 КК України, а також продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 опинившись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку потерпілих, свідків вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню інших свідків кримінальних правопорушень та осіб причетних до скоєння даних злочинів, так як необхідно встановити інших можливих співучасників; може знищити, спотворити будь-які із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Також слідчий зазначив, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного закінчується 28.12.2021 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати низку слідчий та процесуальних дій.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 190 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів у сфері правопорушень проти власності. Так як останнього повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, тому великий термін покарання, може спровокувати останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_7 може мати заощадження, за рахунок яких зможе протягом тривалого часу переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також за відсутності дії зазначеного запобіжного заходу чи застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речі та інформацію, яка до теперішнього часу не вилучена та не долучена до матеріалів кримінального провадження, зокрема банківські картки, чорнові записи, мобільні термінали систем зв`язку, електронні носії інформації, електронні інформаційні системи, стартові пакети, сім-картки мобільних операторів, документи, щодо оформлення банківських карток, грошові кошти та інші цінності, здобуті злочинним шляхом, та інші знаряддя вчинення злочинів, оскільки на даний час встановлюється повне коло осіб, причетних до злочинної схеми шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих, та вказані речі можуть перебувати, в тому числі, у їх володінні. Окрім цього, свідки та інші співучасники або особи, що мають відомості щодо вчинюваних ОСОБА_7 злочинів, які на теперішній час органами слідства не встановлені, проте відомі ОСОБА_7 , на яких він може здійснювати вплив з метою надання необхідних підозрюваному свідчень в майбутньому. Крім того, ОСОБА_7 може інформувати свідків та інших осіб про необхідність знищення останніми речових доказів та знарядь вчинення злочину, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Оцінивши сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, згідно підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, за яке передбачене законом покарання до 12 років позбавлення волі, підвищену суспільну небезпечність інкримінованих підозрюваному дій, слідчий суддя суду першої інстанції вважав, що застосування до ОСОБА_7 менш суворих запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому, задовольнив клопотання слідчого та продовжив запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.
При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінальних правопорушень, які носили системний характер, приймаючи до уваги майновий та сімейний стан підозрюваного, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень, зокрема проти власності та у складі ОЗГ, слідчий суддя не визначив розмір застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку потерпілих, свідків вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню інших свідків кримінальних правопорушень та осіб причетних до скоєння даних злочинів, так як необхідно встановити інших можливих співучасників; може знищити, спотворити будь-які із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 190 КК України, за один з яких, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він офіційно не працевлаштований, отже не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: вироком Лісічанського міського суду Луганської області від 31.08.2017 року за ч. 3 ст. 190 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, 03.10.2017 звільнений за відбуттям строку покарання; 01.02.2018 притягнутий до кримінальної відповідальності Шевченківським відділом поліції ГУНП в Харківській області за ч. 3 ст. 187 КК України.
Враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, який було вчинено ОСОБА_7 , згідно підозри, та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , а саме, а саме участь у злочинній організації, а також заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, злочинною організацією, що свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності фізичних осіб, внаслідок чого вказані обставини викликають суспільний інтерес, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання іншого запобіжного заходу, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де проживає разом з ОСОБА_10 , з якою вирішив укласти офіційний шлюб, реєстрацію якого заплановано на 23.02.2022., та з донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про те, що до його затримання він був офіційно працевлаштованим та працював у ФОП ОСОБА_12 на посаді вантажника з 10.12.2020 року, де характеризувався позитивно - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Щодо вимоги апеляційної скарги про застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Отже, врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, посилаючись на ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки останній підозрюється, зокрема, в участі у злочинній організації.
За таких обставин, вимога апеляційної скарги щодо застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не грунтується на законі.
Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_7 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді