ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1100/21 Суддя доповідач: ОСОБА_1
Справа № 643/9682/21 Слідчий суддя: ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника володільця майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001168 від 26.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 290, частиною 1 статті 345 КК України, -
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 клопотання про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку транспортного засобу ТМ «Аudi А4», р.н. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , а саме:
- флеш-носій «San Disk» об`ємом 32 Gb з № 818 PVA1RSC;
- мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_3 з сім-картою ПрАТ «Київстар»;
- мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_4 з сім-картою ПрАТ «Київстар», у чохлі світлого кольору;
- транспортний засіб ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з встановленим в ньому радіопристроєм, ключ з брелоком від даного автомобіля шляхом позбавлення права користування, відчуження і розпорядження вказаним майном.
Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 скасувати; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні зазначеного клопотання прокурора у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчим суддею не взята до уваги відсутність правових підстав проведення обшуку автомобілю, керованого ОСОБА_7 та здійснення тимчасового вилучення майна у поза процесуальний спосіб, внаслідок чого воно не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення та підлягає негайному поверненню власникам.
Що стосується самого кримінального правопорушення, то слідчим суддею проігноровані доводи сторони захисту про відсутність взагалі події кримінального правопорушення, не те що складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 290, частиною 1 статті 345 КК України.
Адвокат зазначав, що нецензурна лайка ОСОБА_7 у бік поліцейського патрульною поліцією кваліфікована як дрібне хуліганство, а органом досудового розслідування як злочин, внаслідок чого ОСОБА_7 намагаються двічі притягнути до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння, що прямо заборонено Конституцією України.
Єдине, з чим погоджується адвокат в оскаржуваній ухвалі слідчого судді це його висновок про безпідставність внесення відомостей до ЄРДР за статтею 290 КК України адже за керування ОСОБА_7 транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, передбачена адміністративна відповідальність за частиною 6 статті 121 КУпАП.
Однак, намагаючись у будь-який спосіб позбавити ОСОБА_7 права володіння, користування та розпорядження власним майном, слідчий суддя як підстав для накладення арешту на майно, встановив наявність у автомобілі радіопристрою, який неможливо демонтувати, проте необхідно дослідити в ході розслідування. При цьому, хто має дослідити, який саме пристрій, з яких причин його неможливо демонтувати, яке доказове значення він має, слідчий суддя не зазначає.
Адвокат ОСОБА_6 зазначав, що арешт на автомобіль накладено безпідставно з метою завдання ОСОБА_7 матеріальних збитків, адже він не в змозі здійснити розмитнення вказаного транспортного засобу у відповідності до пільгових умов на підставі прийнятого закону.
Що стосується вилучених мобільних телефонів, то один з них, а саме у чохлі світлого кольору, належить ОСОБА_8 , яка не має жодного стосунку до подій, що відбулися 22.05.2021, а тому зазнає надмірного втручання у свої права щодо володіння, користування та розпорядження майном.
Як на її телефоні, так і на телефоні чоловіка відсутня будь-яка інформація, що має відношення до кримінального провадження. Адже саме клопотання прокурора, згодом задоволене слідчим суддею, містить лише припущення щодо можливості зберігання зазначеної інформації.
Вислухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , підтримав апеляційну скаргу в частині скасування арешту на транспортний засіб ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , та просив в цій частині її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001168 від 26.05.2021, за ознаками складів злочинів, передбачених частиною 1 статті 345, частиною 1 статті 290 КК України.
Підставою для відкриття кримінального провадження послужили відомості, поширені всесвітньою мережею інтернет, а саме у мобільному додатку «Tik Tok», з яких вбачається, що невстановлена особа нецензурно висловлювався в бік працівників патрульної поліції, перешкоджає їх діяльності та своїми діями створює загрозу їх життю і здоров`ю.
В ході досудового розслідування встановлено, що даною особою є ОСОБА_7 , 1985 року народження.
26.05.2021 в період часу з 20:21 до 23:48 на проїзній частині дороги по пр. Льва Ландау у м. Харкові проведено обшук транспортного засобі ТМ «Аudi А4» на литовських реєстраційних номерах НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 .
Під час обшуку виявлено та вилучене посвідчення преси України №1356, газета «Городской обзор» на ім`я ОСОБА_7 , видане 25.06.2015 до 25.06.2018; флеш-носій «San Disk» об`ємом 32 Gb з № 818 PVA1RSC; мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_3 з сім-картою ПрАТ «Київстар», виявлений на асфальті біля вказаного транспортного засобу; мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_4 з сім-картою ПрАТ «Київстар», виявлений на асфальті біля вказаного транспортного засобу; транспортний засіб ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та ключ з брелоком від даного автомобіля. Крім того, біля руля (керма) виявлено предмет, схожий на рацію та при натисканні на неї чутно звукові сигнали (спеціальні сигнали, схожі на поліцейський).
Подальшим розслідуванням встановлено, що зазначений транспортний засіб ввезений на митну територію України 13.10.2016 з реєстраційними номерами (BG) НОМЕР_5 громадянкою ОСОБА_9 , у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження за частиною 1 статті 290 КК України, яке об`єднано з кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0001168.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна в кримінальному провадженні, слідчий суддя вважав, що обставини кримінального правопорушення, які розслідуються за частиною 1 статті 345 КК України, свідчать, що саме у мобільних телефонах, та інших електронних носіях можуть міститись відомості, що матимуть значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Виключити їх збереження на мобільному телефоні ОСОБА_8 неможна, тому надання власникам майна права зберігання та користування ним може призвести до знищення зазначених відомостей. Слідчий суддя вважав доведеним, що вилучені мобільні телефони, флеш-носій відповідають критеріям, переліченим в статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами і могли зберегти в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, судових експертиз, що потребує додаткового часу. Стосовно автомобіля, складовою частиною якого є ключ з брелком, слідчий суддя зазначав, що його арешт як знаряддя чи предмету кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 290 КК України, був би необґрунтованим, так як жодного доказу на підтвердження вчинення даного кримінального правопорушення слідчому судді не надано. Протокол обшуку від 26.05.2021 таких відомостей не містить. Посилання в клопотанні на той факт, що зазначений автомобіль ввезений на територію України з іншими реєстраційними номерами, не вказує на ознаки частини 1 статті 290 КК України. Разом з тим, слідчий суддя вважав, що виявлений у даному автомобілі радіопристрій, який неможливо демонтувати, може і має бути досліджений в ході розслідування, і метою забезпечення кримінального провадження арешт автомобіля є доцільним.
З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_10 про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Суд апеляційної інстанції вважає, що на час розгляду клопотання слідчим суддею існувала, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність правових підстав вважати, що вилучений 26.05.2021 під час проведення обшуку транспортного засобу автомобіль ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , в якому розміщений радіопристрій, в пам`яті якого можливо міститься інформація з відео-, аудіозаписами щодо нецензурних висловлювань та погроз працівникам поліції, має ознаки речового доказу, і для забезпечення його збереження та проведення судових експертиз радіопристрою, що виявлений у даному автомобілі, який неможливо демонтувати, необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України та можливо використовувати як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в разі виявлення технічної можливості демонтування радіопристрою, в пам`яті якого можливо міститься інформація з відео-, аудіозаписами щодо нецензурних висловлювань та погроз працівникам поліції, що виявлений в автомобілі ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , володілець зазначеного транспортного засобу не позбавлений можливості в порядку статті 174 КПК України ставити питання про скасування арешту майна.
Посилання адвоката ОСОБА_6 на ті обставини, що ОСОБА_7 не може розмитнити зазначений транспортний засіб у відповідності до пільгових умов, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, з огляду на те, що зазначений автомобіль постановою слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 27.05.2021 визнано речовим доказом, а тому будь-яке використання його на даному етапі досудового розслідування може безумовно зашкодити розслідуванню кримінального провадження.
Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , які давали б беззаперечні підстави суду апеляційної інстанції прийти до висновку про відсутність правових підстав у накладенні арешту на автомобіль на час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею, відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -
Судді: