ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3271/21 Справа № 216/1601/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.13 ч.2 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року року було продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 січня 2022 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Так, санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

Суддя зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 є недостатнім, оскільки він обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, і заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, не зменшились, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки, та переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не допитані; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суддя першої інстанції зазначає, що будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти, та покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за його першою вимогою; не відлучатися з м. Кривого Рогу без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у провадженні, здати на зберігання до суду паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала ухвала суду першої інстанції є незаконною, та, з посиланням на практику ЄСПЛ вказує, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для обґрунтування ризику ухилення від суду та тримання особи під вартою, а заявлені ризики у провадженні взагалі є необґрунтованими та, з огляду на тривалість застосування щодо обвинуваченого такої міри запобіжного заходу, жодним чином не доведено продовження їх існування до цього часу, а отже і обґрунтованості продовження застосування щодо ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник зазначає, що клопотання прокурора відповідно до вимог ст. 315 КПК України в письмовому виді не подавалось.
Окрім того, захисник звертає увагу і на ті обставини, що обвинувачений повністю заперечує свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, а сторона захисту, в порушення вимог ст. 290 КПК України, належним чином не ознайомлена з матеріалами досудового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні умисно тяжкого, а також умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоровя особи, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційних скарг щодо відсутності ризику переховування обвинуваченого, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений, може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в клопотанні прокурора, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тобто, має схильність до вчинення злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи захисника стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 331 КК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тому колегія суддів не приймає доводи захисника, що копія клопотання, яким обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, не була вручена обвинуваченому та стороні захисту.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів його винуватості, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.13 ч.2 ст.115 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.13 ч.2 ст.115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3