Справа № 947/5293/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 00001034,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України про закриття кримінального провадження № 00001034.

Так, в своїй письмовій скарзі адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що в порушення вимог ст.ст.9,91, 92, 93, 94 КПК України слідство проводилось поверхнево, одностороннє та необ`єктивне, За весь період досудового розслідування не збиралися необхідні докази та не здійснено необхідних слідчих дій: не проведені допити осіб, одночасні допити між потерпілим то особами, яких ОСОБА_4 звинувачує у вчиненні кримінального правопорушення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 наполягала на задоволенні скарги з підстав викладених в скарзі.

Слідчий надав суду матеріали кримінального провадження № 00001034.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим із дотриманням норм КПК України та є законною та обгрунтованою.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали кримінального провадження № 00001034, вислухавши думку адвоката та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, знаходилось кримінальне провадження №0001034 розпочате прокуратурою Одеської області на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/19698/18 за заявою ОСОБА_4 щодо можливого притягнення завідомо невинного - ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності прокурором ОСОБА_5 , який 21.09.2018 вручив ОСОБА_6 обвинувальний акт.

Під час досудового розслідування до вказаного кримінального провадження було приєднано кримінальне провадження №0001053 від 15.11.2018, відомості внесені до ЄРДР на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2018 у справі №522/15074/18, провадження №1-кс/522/15891/18, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 31.05.2018 щодо можливого завідомо незаконного затримання - ОСОБА_4 . 15 березня 2018 року слідчим УСБУ в Одеській області ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами.

У подальшому до матеріалів досудового розслідування долучено кримінальне провадження №0000279 від 27.08.2019, відомості внесені до ЄРДР на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 у справі №522/6800/19, провадження №1-кс/522/6283/19, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 02.04.2019 щодо можливого перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронних органів під час затримання - ОСОБА_4 15 березня 2018 року, завідомо незаконного затримання ОСОБА_4 , які силою заштовхнули останнього до мікроавтобусу та відібрали мобільний телефон, погрожували зброєю.

Крім того, долучено кримінальне провадження №0000454 від 02.09.2019, відомості внесені до ЄРДР на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 у справі №522/9054/19, провадження №1-кс/522/9210/19, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 16.05.2019 щодо можливого заволодіння документами заявника 15.03.2018 невстановленими особами зловживаючи своїм службовим становищем.

30.04.2021 року постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 кримінальне провадження №0001034 закрито у зв`язку із встановленням відсутності у діях прокурора та співробітників УСБУ в Одеській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 372, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 357 КК України.

Свою постанову від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0001034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.372, ч.2 ст.365, ч.2 ст.357 КК України слідчий обґрунтовує тим, що проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на перевищення службових повноважень чи завідомо незаконного затримання ОСОБА_4 , заволодіння офіційними документами, штампами, печатками зловживаючи службовим становищем співробітниками УСБ в Одеській області та притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 прокурором. Доводи, викладені в заявах ОСОБА_4 та надані під час допиту є такими, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час досудового розслідування, крім того, спростовуються зібраними доказами. Так, заявник стверджує, що його незаконно притягли до кримінальної відповідальності, хоча обвинувальний акт відносно останнього було розглянуто у судовому порядку, під час розгляду якого надано оцінку зібраним доказам та доведено вину останнього, стверджує про завідомо незаконне затримання, але останнього було затримано у порядку ст. 208 КПК України, про що було складено протокол затримання та у встановленому законодавством порядку останньому повідомлено про підозру, після чого у судовому порядку було перевірено підстави затримання останнього та обрано відносно затриманого запобіжний захід. Твердження заявника щодо перевищення службових повноважень співробітниками УСБУ в Одеській області та застосування відносно останнього заходів фізичного та психологічного тиску, також, свого підтвердження не знайшли та спростовуються показами свідків та відсутністю зафіксованих можливих тілесних ушкоджень.

Також слідчий зазначає, що враховуючи, що зібраними, під час досудового розслідування, доказами не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторін складів злочинів, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.372, ч.2 ст.365, ч.2 ст.357 КК України, зазначене виключає можливість твердження про наявність у діях співробітників УСБУ в Одеській області та прокурора ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.372, ч.2 ст.365, ч.2 ст.357 КК України, а також притягнення останніх до кримінальної відповідальності та провадження підлягає закриттю.

Крім того, з оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування були проведені допити самого ОСОБА_4 , а також осіб, яких він звинувачує у вчиненні кримінального правопорушення, що спростовує ствердження адвоката ОСОБА_3 , викладені у тесті скарги, про не проведення допитів зазначених осіб.

Слідчим в тексті постанови викладені обставини затримання ОСОБА_4 , повідомлення йому про підозру, вручення йому обвинувального акту, які були детально перевірені слідчим під час проведення досудового розслідування.

Також з постанови слідчого про закриття кримінального провадження встановлено, що відносно ОСОБА_4 винесено вирок суду, за яким останнього засуджено за результатами розгляду відповідного обвинувального акту, тобто питання належності і допустимості доказів вирішено у судовому порядку.

Слідчий суддя зазначає, що особа, яка звернулася з скаргою фактично ставить під сумнів результати досудового розслідування, проведеного органом досудового розслідування, однак до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питань про правильність і повноту встановлення вказаних особою, яка звернулася з скаргою обставин на стадії досудового розслідування, так як вищевикладене являється компетенцією органу досудового розслідування та процесуального керівника, які в подальшому приймають одне з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.

Оцінка ж правильності встановлення досудовим слідством обставин та висновків, зокрема перевірка та оцінка правильності проведення експертних досліджень, надання оцінки таким висновкам з точки зору їх допустимості відповідно до ст.ст.86, 87 КПК України, надання оцінки показанням допитаних осіб, належить до компетенції суду під час судового розгляду кримінального провадження по суті, шляхом дослідження та оцінки в судовому засіданні доказів.

Разом з тим, до компетенції слідчого судді при розгляді вказаної скарги входить перевірка відповідності постанови слідчого вимогам ст.110 КПК України, а також встановлення чи виконані в рамках кримінального провадження всі необхідні процесуальні дії та встановлені обставини, які мають значення для кримінального провадження для прийняття вмотивованого кінцевого процесуального рішення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0001034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.372, ч.2 ст.365, ч.2 ст.357 КК України, оскільки всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії в рамках кримінального провадження виконані, особою, яка подала скаргу не наводиться належних підстав, які б свідчили про неповноту проведення досудового розслідування та передчасність прийняття рішення слідчим про закриття кримінального провадження, та на думку слідчого судді в цілому свідчать про те, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 7, 9, 21, 110, 284, 303, 304, 307, 309, 369, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 00001034 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1