Провадження №11-сс/801/517/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2021 про застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), для забезпечення виконання рішення Міністерства юстиції України про його видачу та забезпечення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до 03.09.2021, для забезпечення виконання рішення Міністерства юстиції України про його видачу та забезпечення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Згідно ухвали, слідчий суддя, перевіривши наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення фактичної видачі особи (екстрадиційного арешту), щодо якої розглядається клопотання, вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення його фактичної видачі до Російської Федерації, оскільки доводи прокурора викладені в клопотанні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який дії в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), відмовити прокурору в задоволенні клопотання.
Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки вона ухвалена при неповному дослідженню всіх суттєвих обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_8 не отримував копії клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу, відсутня згода ОСОБА_8 на здійснення дистанційного судового провадження, переклад клопотання здійснено прокурором, а не перекладачем.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області перебуває кримінальна справа стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених п. г ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 162, п. б ч. 2 ст. 132, п. б ч. 2 ст. 131 (грабіж, розбій, насильницькі дії сексуального характеру, поєднані з погрозою вбивства та зґвалтування, поєднане з погрозою вбивства) КК Російської Федерації.
Постановою Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області від 16.04.2012 у справі № 1-391/2012 обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено у розшук.
Відповідно до Червоного оповіщення Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/174945 встановлено, що ОСОБА_8 перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючим терміном арешту до 05.07.2022.
За результатами проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, 15.03.2013 Міністерством юстиції України складено висновок.
Із матеріалів екстрадиційної перевірки установлено, що ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації, українського громадянства не набував, статусу біженця не має.
Стан здоров`я ОСОБА_8 задовільний, протипоказань до його етапування не має.
Інкриміновані ОСОБА_8 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 2 ст. 186, ч. 1, 3 ст. 187, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 152 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами. Злочини за яким запитується видача ОСОБА_8 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року. Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинені злочини не минув.
Відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та статтей 573, 574, 590, пункту 1 частини 1 статті 592 КПК України, у 2013 році Міністерством юстиції України прийнято рішення (наказ) про видачу до Російської Федерації ОСОБА_8 , з відстрочкою фактичної передачі після відбуття покарання, призначеного вироком Харцизького міського суду Донецької області від 18.05.2013, чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.
Рішення про видачу ОСОБА_8 вручене та, в передбаченому законодавством України порядку, ним не оскаржувалося.
На підставі наряду Державної пенітенціарної служби України від 22.06.2016 засудженого ОСОБА_8 направлено до Вінницької установи виконання покарань (№ 1) для подальшого відбування покарання.
Згідно з інформацією Вінницької установи виконання покарань (№1) від 30.11.2016 встановлено, що ОСОБА_8 02.07.2016 прибув до установи з Харківської виправної колонії (№ 43) та 11.07.2016 вибув до Вінницької виправної колонії (№ 86) для відбування покарання.
До Вінницької обласної прокуратури 17.11.2016 надійшло доручення Міністерства юстиції України про здійснення нагляду за процесом відбування ОСОБА_8 покарання, та після відбуття ним покарання або у разі звільнення від покарання вжиття заходів, передбачених ст. 584 КПК України, для забезпечення виконання рішення про видачу.
Також до обласної прокуратури 19.05.2021 надійшло доручення Міністерства юстиції України про вжиття заходів, передбачених ст. 584 КПК України, для забезпечення виконання рішення про видачу ОСОБА_8 .
Відповідно до інформації ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» від 27.05.2021 встановлено, що ОСОБА_8 18.05.2013 вироком Харцизького міського суду Донецької області засуджений за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 засуджений за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі.
Згідно з інформацією ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» від 02.06.2021 встановлено, що ОСОБА_8 відбуває зазначене покарання в установі, термін відбування покарання закінчується 07.07.2021.
05.07.2021 заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду з клопотанням про застосування до громадянина ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора було задоволено.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Крім того, відповідно до ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 (ратифікована Україною 29.05.1997 року) "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду першої інстанції, а також журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання.
При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації. При цьому встановлено, що застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.
Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками, які викладені в ухвалі, згідно яких слідчий суддя під час розгляду вказаного клопотання не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, слідчим суддею враховано наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання затриманим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі засудження за вчинення інкримінованих йому злочинів, відомості про ухилення його від правосуддя у запитуючій стороні, а також відомості про його особу, в їх сукупності.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
ОСОБА_8 отримав копію клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) з перекладом на російську мову 02.07.2021, що підтверджується його розпискою, наявною в матеріалах справи (а.п. 51).
Проти дистанційного судового провадження ОСОБА_8 не заперечував.
Посилання захисника на здійснення перекладу клопотання прокурором не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_8 неможливе застосування екстрадиційного арешту, а тому апеляційна скарга з викладеними у ній доводами задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2021 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4