Справа № 951/914/19
Справа № 1-кп/951/7/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
захисника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 17 липня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого старшим оглядачем ремонтником вагонів Тернопіль пункту технічного обслуговування вагонів виробничого підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

17 липня 2019 року о 13:50 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 рухався з двома пасажирами автодорогою «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» від м.Тернопіль в бік м. Стрий.
Під час руху ОСОБА_4 , в порушення вимог пунктів 1.5 ч.1 та 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями, не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою, відволікся від керування автомобілем, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Проїжджаючи 105 км + 20 м вказаної автодороги, що поблизу смт. Козова Тернопільської області, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п.12.1 та дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінія» ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним і на дорозі, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, виїхав на зустрічну смугу.
В цей час в зустрічному напрямку в межах своєї смуги рухався за маршрутом «Бережани-Тернопіль» технічно справний автобус БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 з десятьма пасажирами в салоні.
Унаслідок виїзду автомобіля SKODA на зустрічну смугу, ОСОБА_4 створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія автобуса ОСОБА_6 , позбавивши його своїми односторонніми діями запобігти настанню ДТП.
Унаслідок зіткнення транспортних засобів, яке відбулось на зустрічній смузі відносно руху автомобіля SKODA під керуванням ОСОБА_4 пасажир його автомобіля ОСОБА_8 , 1973 р.н. померла на місці пригоди від отриманої поєднаної травми голови, грудей та живота з крововиливами під м`яку оболонку головного мозку та в його речовину, численних двосторонніх переломів ребер та перелому тіла грудини, ушкоджень пристінкового листка плеври та обох легень, масивних крововиливів в плевральні порожнини, перелому грудного відділу хребта і ушкодженням його передньої поздовжньої зв`язки, ушкоджень діафрагми, ушкоджень органів черевної порожнини та заочеревинного простору (печінки, селезінки, печінково-шлункової зв`язки, брижі поперечно-ободової кишки, правої нирки) з масивним крововиливом у черевну порожнину, що призвело до внутрішньої та зовнішньої кровотеч, масивної крововтрати, а також порушення функцій внутрішніх органів. Пасажир автомобіля SKODA малолітня ОСОБА_9 , 2011 р.н. отримала унаслідок ДТП закритий перелом лівої плечової кістки в нижній третині зі зміщенням, тобто тілесне ушкодження, яке у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я. Водій автобусу ОСОБА_6 отримав унаслідок зіткнення перелом лівого надколінника, тобто тілесне ушкодження, яке у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою відносяться до категорії середньої тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3. (б, д); 12.1. та дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку, з настанням даної ДТП та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_8 , а також заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень малолітній потерпілій ОСОБА_9 та потерпілому ОСОБА_6 ..
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , а також заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим - малолітній ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, просив не застосовувати щодо нього реальну міру покарання. Щиро кається, розуміє біль втрати, якої завдав потерпілим, співчуває сім`ї ОСОБА_10 , просив вибачення.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , просить суд обрати ОСОБА_4 міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі і у зв`язку із інвалідністю не застосовувати п.1 ч.1 ст.76 КК України, щодо задоволення позову прокурора не заперечує, щодо позовних вимог ОСОБА_6 вважає, що такі підлягають до часткового задоволення. Долучив свій письмовий виступ в дебатах.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, однак 02.03.2021 року в судовому засіданні підтвердив щирість каяття обвинуваченого, зазначив що шкода завдана обвинуваченим, йому відшкодована у повному обсязі, претензій до нього не має, а дружини вже не повернути. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, при цьому 02.03.2021 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності.
Захисник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , просить суд задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в повному обсязі, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на думку суду.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами:
показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 про те, що 17.07.2019 року його дружина ОСОБА_8 подзвонила до ОСОБА_4 , який є їхнім знайомим та односельчанином, щоб разом поїхати на автомобілі останнього до села Шумляни, Підгаєцького району. Близько 11:00 год. дружина разом з дочкою ОСОБА_9 сіли біля базару «Орнава», що у м.Тернопіль в автомобіль обвинуваченого. Дружина сіла у автомобілі за водієм, а дочка з правої сторони. В період з 12:00 год. по 13:00 год. подзвонили з поліції і повідомили, що сталася аварія, а через 20 хв. подзвонила дочка з мобільного телефону дружини. Дочку забрали до лікарні, а що з дружиною нічого не повідомили. На місці аварії присутнім не був, претензій до обвинуваченого немає, вибачення останній попросив та відшкодував моральну шкоду. Висловився щодо міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі ОСОБА_4 ;
показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 про те, що 17.07.2019 року здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Бережани-Тернопіль», оскільки працює водієм у ТДВ «Бережаниавтотранс». В 12:50 год. виїхав з м.Бережани за вказаним маршрутом. Не доїжджаючи до заправки в с.Дибще, Козівського району, автомобіль марки SKODA виїхав йому на зустрічну смугу руху і відбулось зіткнення, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, пасажири автобуса не постраждали. Потерпілий просить відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, оскільки така ОСОБА_4 не відшкодована. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на думку суду;
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 17.07.2019 року з фототаблицею, відповідно до якого під час огляду ділянки автодороги М-12 сполученням «Стрий-Кіровоград-Знам`янка» виявлено слід тертя шини, сліди пошкодження дорожнього покриття, осип грунту та розливу ПММ, слід юзу колеса, осип скла та уламків частин, деталей транспортного засобу /т.1 а.с. 178-190/;
постановою старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 18.07.2019 року про визнання речових доказів, згідно якої автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , значиться за ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ; автобус БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , значиться за ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000269 від 17.07.2019 року та передано на зберігання на території спец майданчику для затриманих т.з. Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області / т.1 а.с.192/;
ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2019 року у справі №607/17214/19, якою накладено арешт на автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпорядження, користування та зберігання такого на майданчику Козівського ВП ГУ НП в Тернопільській області / т.1 а.с.193-194/;
ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2019 року у справі №607/17216/19, якою накладено арешт на автобус марки БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження такого на майданчику Козівського ВП ГУ НП в Тернопільській області / т.1 а.с.195-196/;
ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2019 року у справі №607/18575/19, якою частково скасовано арешт накладений ухвалою суду від 19.07.2019р. на автобус марки БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 в частині заборони розпорядження та повернуто вказаний автобус власнику / т.1 а.с.197/;
розпискою потерпілого ОСОБА_6 від 08.2019р., про те, що останній зобов`язується зберігати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_2 , видане 06.06.2013р. /а.с.198 т.1/;
протоколом старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_12 проведення слідчого експерименту від 20.09.2019 року за участю ОСОБА_6 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 17.07.2019 року близько 13:50 год. на автодорозі М-12 сполученням «Стрий-Кіровоград-Знам`янка», під час якої загинула ОСОБА_8 зі схемою до нього та фототаблицею / т.1 а.с.199-208/;
висновком експерта №581, яка розпочата 18.07.2019 р. та закінчена 20.08.2019 р., з якого встановлено, що в трупа ОСОБА_13 смерть настала внаслідок поєднаної травми голови, грудей та живота з крововиливами під м`яку оболонку головного мозку та в його речовину (мікроскопічно), численними двосторонніми переломами ребер та переломом тіла грудини, ушкодження пристінкового листка плеври та обох легень, масивними крововиливами в плевральні порожнини, переломом грудного відділу хребта і ушкодження його передньої поздовжньої зв`язки, ушкодження діафрагми, ушкодження органів черевної порожнини та заочеревинного простору (печінки, селезінки, печінково-шлункової зв`язки, брижі поперечно-ободової кишки, правої нирки) з масивним крововиливом у черевну порожнину, що призвело до внутрішньої та зовнішньої кровотеч, масивної крововтрати, а також порушення функцій внутрішніх органів / т.1 а.с.209-213/;
висновком експерта №325, яка розпочата 19.07.2019 р. та закінчена 19.07.2019 р., яким встановлено, що кров від трупа ОСОБА_13 належить до групи A(IІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 / т.1 а.с.214-216/;
висновком експерта №943, яка розпочата 19.07.2019 р. та закінчена 24.07.2019 р., яким встановлено, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові від трупа ОСОБА_13 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено / т.1 а.с.217/;
висновком експерта №770, яка розпочата 19.07.2019 р. та закінчена 06.08.2019 р., з якого встановлено у трупа ОСОБА_13 субарахноїдальний крововилив в проекції півкуль головного мозку, мозочка. Дрібні крововиливи в речовині головного мозку, мозочка. Крововиливи в легенях, селезінці. Ділянки деструкції, крововиливи в печінці, наднирнику, крововилив в паранефральній клітковині. Морфологічні прояви шокової реакції в печінці, наднирнику / т.1 а.с.218-219/;
висновком експерта №1046, яка розпочата 06.08.2019 р. та закінчена 14.08.2019 р., яким встановлено, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові гр-на ОСОБА_6 відібрано медичними працівниками Козівської центральної районної клінічної лікарні 17.07.2019р. о 15:40 год. - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено / т.1 а.с.220-222/;
висновком експерта №1047, яка розпочата 08.08.2019 р. та закінчена 14.08.2019 р., яким встановлено, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові гр-на ОСОБА_4 відібрано медичними працівниками Козівської центральної районної клінічної лікарні 17.07.2019р. о 16:20 год. - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено / т.1 а.с.223-225/;
висновком експерта №4.6-372/19 від 06.08.2019 з фототаблицями, з якого встановлено, що автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , на момент експертного дослідження система рульового керування, наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в стані повної відмови та вимогам п.п.31.1,31.4.2 Правил дорожнього руху України не відповідає; робоча гальмівна система наданого на дослідження транспортного засобу перебуває у працездатному стані та не відповідають вимогам п.31.1 Правил дорожнього руху України; колеса та шини наданого на дослідження автомобіля вимогам п.п.31.1, 31.4.5 ПДР України не відповідають / т.1 а.с.226-234/;
висновком експерта №4.6-387/19 від 05.08.2019 з фототаблицями, з якого встановлено, що автомобіль БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_2 , на момент експертного дослідження система рульового керування, наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в стані часткової відмови та вимогам п.31.4.1 Правил дорожнього руху України не відповідає; технічних несправностей ПДР України робочої гальмівної системи наданого на дослідження транспортного засобу не виявлено система перебуває у працездатному стані; технічних несправностей ПДР України коліс і шин наданого на дослідження транспортного засобу не виявлено / т.1 а.с.235-242, т.2 а.с.1/;
висновком експерта №4.6-386/19 від 19.08.2019 з фототаблицями, з якого встановлено, що кут взаємного розташування повздовжніх осей транспортних засобів «SKODA Superb» та «БАЗ А079.14», в момент первинного контактування, був в межах 1700+50 /т.2 а.с.2-13/;
висновком експерта №4.6-544/19 від 26.09.2019 з фототаблицями, з якого встановлено, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «SKODA Superb» повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 34 Дорожня розмітка, 1. Горизонтальна розмітка, 1.1 Правил дорожнього руху України. В умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автобуса «БАЗ А079.14» повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. При заданому комплексі вихідних даних, водій автобуса «БАЗ А079.14», з моменту виникнення небезпеки для руху (перетину водієм автомобіля «SKODA Superb» суцільної лінії розмітки (середини проїзної частини дороги) з подальшим виїздом на його смугу для руху), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зустрічного зіткнення з автомобілем «SKODA Superb», проте, без вжиття заходів до гальмування водієм автомобіля «SKODA Superb», зіткнення не виключалось і при своєчасному гальмуванні водієм автобуса «БАЗ А079.14», так як ні зниження швидкості, ні зупинка останнього не виключала можливості зіткнення. При заданому комплексі вихідних даних, у цій дорожній ситуації водій автомобіля «SKODA Superb» відповідно до вимог п.34 (в частині вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія)) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не повинен був виїжджати на зустрічну смугу руху на даній ділянці дороги /т.2 а.с.18-25/;
висновком експерта №931, яка розпочата 16.09.2019 р. та закінчена 24.09.2019 р., з якого встановлено на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_6 , 1969 р.н., при зверненні за медичною допомогою 19.07.2019р. до лікаря травматолога Бережанської ЦРЛ та подальших лікарських оглядів, на підставі даних клінічного обстеження та результатів рентгенологічного дослідження, було діагностовано закритий перелом лівого наколінника із зміщенням фрагментів. Характер відміченого у ОСОБА_6 ушкодження, відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) перелому, свідчить про його утворення від дії тупого предмету, незадовго до звернення за медичною допомогою, не виключено у термін події (17.07.2019) та за обставин дорожньо-транспортної пригоди вказаних в ухвалі. Закритий перелом лівого наколінника відмічений у ОСОБА_6 у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесного ушкодження п.п.2.2.1., 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) /т.2 а.с.26-28/;
висновком експерта №904, яка розпочата 13.09.2019 р. та закінчена 27.09.2019 р., з якого встановлено на підставі даних судово-медичної експертизи малолітньої ОСОБА_9 , 2011 р.н., при первинному зверненні за медичною допомогою 17.07.2019р. у Козівську ЦРКЛ та подальшому стаціонарному лікуванні у період 20.07.-23.08.2019 в ортопедичному відділенні ТОДКЛ, на підставі даних клінічного обстеження та результатів рентгенологічного дослідження, було діагностовано закритий перелом лівої плечової кістки в нижній третині із зміщенням. 20.07.2019 ОСОБА_9 було проведено хірургічне втручання скелетний витяг за лівий ліктьовий відросток. Характер відміченого у ОСОБА_9 ушкодження, відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) перелому, свідчить про його утворення від дії тупого предмету, незадовго до звернення за медичною допомогою, не виключено у термін події (17.07.2019) та за обставин дорожньо-транспортної пригоди вказаних в ухвалі. Закритий перелом лівої плечової кістки в нижній третині із зміщенням відмічений у ОСОБА_9 у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесного ушкодження п.п.2.2.1., 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) /т.2 а.с.29-31/;
висновком експерта №920, яка розпочата 16.09.2019 р. та закінчена 27.09.2019 р., з якого встановлено на підставі даних судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 , 1969 р.н., за період лікування з 17 по 23 липня 2019 року в умовах стаціонару Козівської ЦРКЛ та з 23 липня по 19 серпня 2019 року в ортопедичному відділенні Тернопільської університетської лікарні, на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження та спостереження і результатів апаратно-інструментальних досліджень (в тому числі рентгенографії), були діагностовано закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та зовнішніх ушкоджень в ділянці голови саден, синців та «порізів» обличчя і лівої вушної раковини; закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 1-2-го та 4-5-го правих і 3-го та 9-11-го лівих ребер, яка супроводжувалась розвитком гемотораксу (накопиченням крові в плевральній порожнині), що підтверджується результатами проведених оперативних втручань прокол та дренування грудної порожнини, та ушкодження м`яких тканин («порізи», синці та садна); закрита травма живота з пошкодженням (розривами) селезінки та печінки, яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею, що підтверджується результатами ультразвукового дослідження і проведеного 17.07.2019 оперативного втручання видалення селезінки, діатермокоагуляція (припікання) крайового розриву лівої долі печінки та дренування черевної порожнини; закритий через вертельний перелом лівої стегнової кістки, з приводу якого проведені оперативні втручання 17.07.2019 накладення скелетного витяг, а 07.08.2019 відкрита репозиція, металоостеосинтез перелому. Із зовнішніх ушкоджень у ОСОБА_4 також були відмічені синці, садна та «порізи» верхніх кінцівок (без зазначення детальної локації). Описані у ОСОБА_4 ушкодження супроводжувались ознаками гіповолемічного шоку. Відмічені у ОСОБА_4 ушкодження, зважаючи на їх вид, клінічний перебіг, відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів та відомості про проведення оперативних втручань, утворились від дії тупих предметів, незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад. Зважаючи на характер, кількість та розташування описаних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, утворення їх від частин салону автомобіля, за наведених в ухвалі обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 липня 2019 року, не виключається. Виявленні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження належить до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння п.п.2.1.2., 2.1.3(л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) /т.2 а.с.32-38/.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , а також заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ..
Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.286 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , а також заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.
Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та за місцем праці характеризується позитивно, одружений.
З урахуванням усіх обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Водночас, призначаючи ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.286 КК України, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує, що останній вперше вчинив тяжкий злочин; визнав себе винним; щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину; має постійне місце проживання та місце роботи, за якими позитивно характеризується; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; обставини вчинення злочину; добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_11 ; відсутність обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги всі вказані обставини в сукупності та досудову доповідь, позицію потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити основне покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та згідно з ст.76 КК України покласти на нього певні обов`язки.
На думку суду, таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовувалися.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з ОСОБА_4 підлягають стягнення судові витрати на проведення експертиз на загальну суму 7222, 46 грн., а саме автотехнічної експертизи від 06.08.2019р. №4.6-372/19 в розмірі 1256,08 грн.; судової автотехнічної експертизи від 05.08.2019р. №4.6-387/19 в розмірі 1570,10 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 19.08.2019 №4.6-386/19 в розмірі 3140,20 грн.; судової автотехнічної експертизи від 26.09.2019 №4.6-544/19 в розмірі 1256,08 грн..
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 7 червня 2021 року постановлено скасувати арешт майна в частині володіння і користування, накладений згідно з ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2019 року на автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .
Відтак, арешт в частині розпорядження на вищевказаний транспортний засіб - автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2019 року, слід скасувати.
Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2019 року постановлено частково скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_14 від 19.07.2019 року на автобус марки "БАЗ А079.14" р.з. НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , в частині заборони розпорядження та повернути власнику ОСОБА_6 ..
Заслухавши представників цивільного позивача та цивільного відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" про стягнення збитків заподіяних майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у кримінальному провадженні, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У ст.129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована ПАТ "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" за полісом № АМ/6360209 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії з 07.08.2018р. по 06.08.2019р.). Страхова сума за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. /а.с. 101 том 1/.
Разом з тим, відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з ст.979 ЦК України, передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст.7 Закону України «Про страхування», серед яких страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ») обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди здоров`ю потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є згідно ст. 5 Закон України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) /ст.1194 ЦК України/.
Відтак, суд вважає, що матеріальну шкоду в розмірі 95 400 грн. слід стягнути з ПАТ "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" на користь ОСОБА_6 ..
Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_4 суму сплаченої ним франшизи у розмірі 500 грн. слід відмовити на підставі п.12.2 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
Відповідно до ч. 2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
У разі ухвалення обвинувального вироку згідно з ч.1 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Так, ч.2 ст.137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
При цьому, згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Окрім того, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.
У п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Представником цивільного позивача надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копію угоди від 19.07.2019р. укладену між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 , квитанцію № 18 від 19.07.2019р., розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу (а.с. 75, 76, 118а-119 том 1).
В підтвердження проведеної оплати суду надано квитанцію № 18 від 19.07.2019р. на загальну суму 23000, 00 грн.
Дослідивши надані докази понесених цивільним позичачем витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги розмір гонорару прийнятий адвокатом на підставі квитанції та фактично надані послуги згідно їх детального опису, суд дійшов до висновку, що витрати на правову допомогу знайшли своє підтвердження та підлягають стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_4 в розмірі 23000 грн..
Керуючись ст.ст. 979, 1166, 1177, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 137, 141 ЦПК України, ст.ст. 84-86, 94, 107, 118, 120, 124-129, 174, 349, 368-371, 373- 374, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 7 222 (сім тисяч двісті двадц"ять дві) гривні 46 (сорок шість) копійок.
Скасувати арешт майна в частині розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2019 року на автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .
Речовий доказ:
- автомобіль SKODA Superb, н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання майданчик Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути власнику ОСОБА_4 ;
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" про стягнення збитків заподіяних майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (вул.Межигірська, 87-А, літера Б, корп.3, м.Київ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , дані паспорта серія НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду в розмірі 95 400 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , дані паспорта серія НОМЕР_6 ) витрати на правову допомогу в розмірі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень.
В іншій частині заявлених позовних вимог цивільного позову відмовити.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1