Справа № 991/1630/21
Провадження № 1-кс/991/1660/21
УХВАЛА
9 березня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 розглянув скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

05.03.2021 Вищим антикорупційним судом отримано вказану скаргу. Відповідно до її змісту 29.01.2021 ОСОБА_2 подала до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) заяву про вчинення службовими особами ПАТ «ПроКредит Банк» злочинів, передбачених статтями 209, 209-1, 364 Кримінального кодексу України.
Однак, як вказує скаржник, в порушення вимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відомостей за її заявою до ЄРДР внесено не було. Більше того, 22.02.2021 скаржник отримала відповідь від НАБУ (датована 02.02.2021), у якій було вказано, що у заяві ОСОБА_2 не наведено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних НАБУ.
Тому ОСОБА_2 у скарзі просить поновити строк на оскарження бездіяльності та зобов`язати службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості на підставі її заяви.
Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя робить висновок про необхідність її повернення з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Частина перша статті 304 КПК встановлює десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на таку бездіяльність прокурора.
Згідно з частиною другою статті 304 КПК скарга повертається, якщо, зокрема, вона не підлягає розгляду в цьому суді (1) та/або подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (2).
1. За результатами вивчення матеріалів скарги, слідчий суддя встановив, що вона не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Відповідно до ч. 2 ст. 33-1 КПК слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Вона встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження, стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК. Примітка до статті 45 КК України до підсудних Вищому антикорупційному суду кримінальних правопорушень відносить злочин, визначений у ст. 364 КК України.
Разом з тим, для визначення того, чи слідчий суддя Вищого антикорупційного суду може здійснювати судовий контроль у кримінальному провадженні, слід зважати і на умови визначені у пунктах 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК. У цих пунктах закріплені підстави, за яких певне провадження вважається підслідним НАБУ, а відтак, за певних умов, є підсудним Вищому антикорупційному суду.
Водночас, із змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення не вбачається наявності хоча б однієї з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
Так, у пункті першому частини п`ятої статті 216 КПК визначені суб`єкти, щодо яких може здійснюватися кримінальне провадження. У цьому переліку не вказано зокрема посадових осіб комерційного банку.
Крім того, пункт другий частини п`ятої статті 216 КПК визначає, що для того щоб справа була підсудна Вищому антикорупційному суду розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди повинен в п`ятсот і більше разів перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено, зокрема, службовою особою суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків). Водночас, скаржник у своїй заяві про вчинення злочину не наводить відомостей, що ПАТ «ПроКредит Банк» є суб`єктом господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
Пункт третій частини п`ятої статті 216 КПК визначає обов`язковою умовою підсудності Вищому антикорупційному суду вчинення злочинів, передбачених ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України, натомість матеріали провадження такої інформації не містять.
Підсумовуючи, у справі відсутні умови, що визначені пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК. Тобто таке провадження не є підсудним Вищому антикорупційному суду і слідчий суддя не є уповноваженим здійснювати судовий контроль за бездіяльністю НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Варто вказати, що таке кримінальне провадження згідно з ст. 216 КПК буде підслідним Національній поліції. При цьому, за правилами територіальної підсудності (ст. 32 КПК) судовий контроль за скаргою буде здійснюватися слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого розташований орган досудового розслідування.
2. Також ОСОБА_2 пропущено строк для оскарження бездіяльності НАБУ. Слідчий суддя не вбачає підстав для його поновлення.
Предметом оскарження у даному випадку є бездіяльність певної службової особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 . При цьому, КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Тобто десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення.
Водночас, із матеріалів скарги вбачається, що НАБУ отримало заяву ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення 01.02.2021. Відомості про вказаний у заяві злочин службові особи НАБУ зобов`язані були внести до ЄРДР не пізніше 02.02.2021, а витяг із нього мав би бути наданий заявнику не пізніше 24 годин, тобто до 03.02.2021. Таким чином, строк на оскарження бездіяльності НАБУ розпочався з 02.02.2021. Відповідно, скарга мала бути подана не пізніше 12.02.2021.
Однак, зі скаргою у порядку ст. 303 КПК скаржник звернулася майже через місяць після того, як виникла оскаржувана бездіяльність.
Пропущення строку на оскарження такого виду бездіяльності ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 22.02.2021 отримала відповідний лист від НАБУ, однак його надіслано простим листом (не рекомендованим), тому не може підтвердити цю дату.
Стаття 116 КПК передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, а вимоги ст. 117 КПК зобов`язують суд поновити за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Насамперед слід зазначити, що КПК пов`язує строк оскарження бездіяльності слідчого, прокурора саме з моментом початку такої бездіяльності, а не з повідомленням особи про результати розгляду заяви. Крім цього, копії конверту, у якому надійшов лист від НАБУ, скаржником не додано.
На переконання слідчого судді, зазначена скаржником причина, чому вона просить поновити строк на оскарження бездіяльності НАБУ, виходить за межі категорії об`єктивних обставин, що зашкодили виконанню вимог ч. 1 ст. 304 КПК. Тому строк на оскарження бездіяльності поновленню не підлягає.
За вказаних обставин, матеріали поданої скарги підлягають поверненню особі, яка її подала.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

- у поновленні строку на оскарження бездіяльності службових осіб Національного антикорупційного бюро України за скаргою ОСОБА_2 відмовити;
- скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, повернути особі, яка її подала;
- копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1