Провадження № 1-кс/686/7960/21
05 серпня 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій просить зобов`язати уповноважену посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому) внести відомості за його заявою ОСОБА_4 від 12.07.2021 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384 КК України, ч.1 ст.383 КК України.
Адвокат ОСОБА_3 у скарзі зазначає, що ОСОБА_5 12.07.2021 звернувся до Летичівської окружної прокуратури із указаною заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була надіслана за належністю до ТУ ДБР, розташованому у м.Хмельницькому.
У вказаній заяві, на його думку особи, яка подала скаргу, він виклав об`єктивні ознаки, які свідчать про реальність події злочинів, ознаки яких він вбачає у діях працівників поліції та свідка ОСОБА_6 , який дав неправдиві показання.
З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, ТУ ДБР у м. Хмельницькому, допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій висловився про підтримку поданої скарги з підстав викладених у ній.
Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Хмельницькому у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.
До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому надійшли матеріали перевірки за заявою ОСОБА_4 №І-3015 від 20.07.2021.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
На підставі положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР без належних на те підстав.
За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Положеннями частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Саме під час здійснення досудового розслідування слідчим, дізнавачем надається оцінка всім здобутим під час його проведення доказів в їх сукупності та кожному окремо, в результаті чого вирішується питання щодо правильності кваліфікації діянь.
Слідчі органи повинні застосовувати всі засоби, передбачені законом, для проведення ефективного розслідування.
Як вбачається з матеріалів скарги, 12.07.2021 ОСОБА_5 звернувся до Летичівської окружної прокуратури із указаною заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була надіслана за належністю до ТУ ДБР, розташованому у м.Хмельницькому.
23 липня 2021 року Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому листом №І-3015/14-01-01-21 за підписом начальника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ОСОБА_7 направило указану заяву заступнику начальника ГУНП в Хмельницькій області для проведення службового розслідування.
Указаним листом, копію якого для відома надіслано ОСОБА_4 заявнику фактично відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою з підстав відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 і його представник адвокат ОСОБА_3 вбачають ознаки кримінальних правопорушень у діях працівників поліції, які ініціювали кримінальне провадження за ч.1 ст.309 КК України на підставі оперативних даних про причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення, внесли відповідні відомості до ЄРДР, звернулись з відповідним клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку до слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області.
З переконанням особи, яка подала скаргу, кримінальне провадження сфальсифіковане працівниками поліції, відомості до ЄРДР внесені безпідставно, а показання свідка ОСОБА_6 ,який повідомив про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та на які послався слідчий суддя в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, є неправдивими.
У силу ч. 1 ст. 36, ч. 4 ст. 40-1 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Аргументи скарги адвоката ОСОБА_3 , про можливе вчинення працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень, ґрунтуються його суб`єктивній незгоді із діями представників сторони обвинувачення, які реалізуючи власні повноваження, визначені КПК України, здійснюють дізнання у кримінальному провадженні.
Підстави для надання дозволу на проведення обшуку у вказаному кримінальному провадженні за адресою місця проживання ОСОБА_4 були оцінені слідчим суддею.
Ініціювання кримінального переслідування особи, яка здійснює досудове розслідування (дізнання) у кримінальному провадженні, забезпечує оперативний супровід кримінального провадження та діє у межах повноважень суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.
За таких обставин, слідча (розшукова) і процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.
Щодо аргументів, викладених у скарзі адвоката ОСОБА_3 про наявність ознак кримінального правопорушення у діях судді свідка ОСОБА_6 слідчий суддя зазначає, що указані твердження скарги про неправдиві показання свідка не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються лише на повідомленні про їх неправдивість.
Відтак, викладені у заяві ОСОБА_5 твердження про наявність ознак кримінально караної поведінки у діях працівників правоохоронних органів не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення кримінального правопорушень, передбачених ст.383 КК України, ст.384 КК України, оскільки особа, яка подала скаргу, фактично не погоджується із слідчими діями, проведеними у межах кримінального провадження, та існуванням кримінального провадження уцілому.
Викладені у заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення не місять містять відомостей про реальність конкретної події кримінального правопорушення.
Отже, слідчим суддею не встановлено обставини, що свідчать про вчинення особами, на яких вказує ОСОБА_3 і його довіритель ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Жодних обґрунтованих посилань на підтвердження вказаних обставин скарга та долучені до неї матеріали не містять.
Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_4 уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.
А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя