В И Р О К
іменем України

Справа №377/348/21

Провадження №1-кп/377/41/21

14 липня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ДСП «Чорнобильська АЕС» - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000447 від 15 травня 2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, працюючого в Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС» на посаді слюсаря, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, за таких обставин.
14 травня 2021 року, близько 13 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території складського господарства Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська атомна електростанція», розташованого в Промисловій зоні м.Славутич Київської області, достовірно знаючи, що на складі 9.9, будівлі № 20, 20а, 20б (буд. база, територія бочкового заводу) зберігаються сантехніка, різноманітні електричні прибори та електричні інструменти, вирішив проникнути в середину зазначеного складу та вчинити крадіжку будь-якого майна з вказаного сховища.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом підбору ключа, відчинив навісний замок дверей складу 9.9, будівлі № 20, 20а, 20б (буд. база, територія бочкового заводу), проник в середину вказаного сховища, відчинив ворота, після цього зачинив вхідні двері складу на навісний замок та, повернувшись в середину приміщення через металеві ворота, почав шукати майно, яке можна викрасти.
Перебуваючи в середині складу 9.9., будівлі № 20, 20а, 20б (буд. база, територія бочкового заводу), ОСОБА_5 побачив електричний інструмент, який знаходився за стіною, виготовленою із сітки рабиці та вирішив його викрасти. Маючи на меті викрасти вказане майно, ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь підготовлений інструмент болторіз ручний (ножиці арматурні), демонтував частину сітки, шляхом її пошкодження, створивши таким чином лаз для безперешкодного проникнення в частину складу, де зберігались електричні інструменти, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий громадянкою ОСОБА_7 .
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані як злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
У судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та суду показав, що 14 травня 2021 року, в обідню перерву, близько 13 години, він вирішив проникнути в склад, що належить ДСП «Чорнобильська АЕС», розташований в Промисловій зоні м.Славутич, а саме на будівельній базі, території бочкового заводу, з метою вчинити крадіжку майна. Неподалік цього складу знаходиться його робоче місце, де він проходив навчання як слюсар, оскільки працює в ДСП «Чорнобильська АЕС». Йому було відомо, що на цьому складі зберігається майно вказаного підприємства, а саме різноманітні електричні прибори та електричні інструменти. Коли нікого поблизу не було, він підібрав ключ та відчинив навісний замок дверей складу, зайшов в середину сховища, відчинив ворота, після чого зачинив вхідні двері складу на навісний замок і повернувся в середину приміщення через металеві ворота, почав шукати майно, яке можна викрасти. Потім за допомогою арматурних ножиць демонтував сітку для безперешкодного проникнення в частину складу, однак не зміг нічого викрасти, оскільки був затриманий. У скоєному щиро розкаюється, шкодує про свій вчинок, запевняє більше не вчиняти кримінальних правопорушень.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого та мають значення для вирішення долі речових доказів.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Також суд враховує особливості призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення, передбачені ст.68 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Обвинувачений за місцем реєстрації, яке є його попереднім місцем проживання, характеризується позитивно. На обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради не перебуває та за медичною допомогою не звертався, має постійне місце роботи, раніше не судимий.
При призначенні покарання суд також враховує досудову доповідь, підготовлену Славутицьким міським сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області щодо особи обвинуваченого.
Як вбачається з досудової доповіді, ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де винаймає квартиру. Разом з ним проживає співмешканка ОСОБА_8 , до цього проживав у м. Славутичі з матір`ю. Відповідно до характеристики з дільниці з обслуговування житлового фонду № 9 КП «Новозаводське» від 02.07.2021 року за місцем проживання характеризується позитивно. Сусіди за місцем проживання також характеризують позитивно. Обвинувачений має вищу освіту, закінчив Чернігівський державний політехнічний університет. З 08.02.2017 року працює на ДСП « Чорнобильська АЕС». Відповідно до виробничої характеристики від 01.07.2021 року за місцем роботи характеризується негативно, посадові обов`язки, доручення та розпорядження керівництва виконує недостатньо якісно та не завжди вчасно, ініціативи не проявляє, увагу сконцентровує тільки на власних інтересах та проблемах, проявляє недбале та легковажне ставлення до роботи, низьку працездатність, не вміє слухати колег, має невисокий професійний рівень, систематично запізнюється на роботу, необґрунтовано буває відсутній на роботі. Обвинувачується в скоєнні крадіжки за місцем роботи. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідками КНП «Славутицька міська лікарня» та КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня». Відповідно до інформації з відділення поліції № 2 Вишгородського РУП від 30.06.2021 року обвинувачений 08.02.2021 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44 КУпАП та за інформацією Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області в період 2012-2021 років одинадцять разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Серед друзів та знайомих відсутні особи з асоціальною поведінкою. Підтримує нормальні родинні відносини з матір`ю, братом, сестрою, дідом та бабою. Проте мати повідомила, що останні 2 роки вона із сином взагалі не спілкується, через це син і змінив місце проживання. Причиною конфлікту між ними стали різні погляди на життя. З її слів, братом та сестрою також не спілкується. Підтримує тісні зв`язки з дідом та бабою, які можуть надати йому підтримку у будь-якій ситуації, обвинувачений допомагає їм по господарству та матеріально. З рідним батьком не спілкується близько 20 років. Факторами, які підвищують ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є погане ставлення до роботи, що може призвести до її втрати, часткова відсутність контролю над поведінкою і мисленням. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушення, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, середню ймовірність небезпеки для суспільства ( у тому числі для окремих осіб), Славутицький міський сектор вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т. ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, Славутицький міський сектор вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
При цьому суд вважає неможливим застосування ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України, про що просила захисник, виходячи з такого.
Із змісту ч.1 ст.69 КК України вбачається, що підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та особа винного.
У судовому засіданні було встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, щире каяття. Інших обставин, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ч.1 ст.69 КК України і призначення покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, врахувавши ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, думку прокурора, який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, думку представника потерпілого, який у питанні призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду, проте не заперечував щодо застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, думку захисника, яка просила застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, особу винного, який судимостей не має, його позитивну характеристику з місця реєстрації та попереднього місця проживання, усвідомлення обвинуваченим своєї вини, критичне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді органу пробації про середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, в тому числі окремих осіб, можливість виконання покарання у громаді за умови нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, з покладенням на обвинуваченого у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 цього Кодексу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази:
-болторіз ручний (ножиці арматурні) (Пакет №1), які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 03.06.2021 року передані на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, знищити;
-навісний замок, ключ, виданий ОСОБА_5 , яким він відкрив навісний замок, плоску викрутку чорно червоного кольору «CROME VANADIUM 6*100 mm», ударну викрутку срібно-синього кольору «CROME VANADIUM», плоскогубці (маленькі) з ручкою червоно-чорного кольору «MODECO EXPERT», кусачки по металу чорно-червоного кольору 250 мм (пакет№1), які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.05.2021 року передані на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області,- знищити.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1