Справа № 592/2222/18
Провадження № 1-кп/592/133/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0000144 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 03.03.2004 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки; 2) 04.05.2006 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 27.07.2012 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 198 КК України до 1 місяця арешту, звільнився 27.08.2012 по відбуттю строку покарання, 03.06.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.185 ч.2, ст.289 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 17.08.2017, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
у с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
12.01.2018 року близько 03.15 год ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження) на автомобілі ГАЗель, номерний знак якого не встановлено, приїхали аз адресою: АДРЕСА_2 , біля якого стояв транспортний засіб «РАФ» . Маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом «РАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 , та використовуючи заздалегідь підготовлений трос, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) причепили один кінець тросу до автомобіля ГАЗель, а інший кінець до автомобіля «РАФ» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги вул. Чехова навпроти будинку №31, та у якому відсутній акумулятор. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів незаконно заволоділи транспортним засобом «РАФ», державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта №19/119/9-4/18е від 22.01.2018 становить 22440 грн. шляхом його буксирування. У подальшому ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_3 транспортним засобом «РАФ», державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділи, розпорядилися на власний розсуд.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 289 КК України свою вину не визнав, пояснення не надав, а у судових дебатах стверджував, що його участь у незаконному заволодінні транспортного засобу потерпілого ОСОБА_5 відбулась як і свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які допомогли відбуксирувати автомобіль до прийому металобрухту на прохання ОСОБА_7 . Особисто він участі у незаконному заволодінні транспортного засобу «РАФ» не приймав і стороною обвинувачення ніяких доказів не здобуто, а лише те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин. Після відбування покарання він змінився і став на шлях виправлення, одружився і хоче зберегти сім`ю. Також вказує, що він звертався до слідчого під час досудового розслідування отримати інформацію з приводу надходження на його мобільний телефон смс-повідомлення від свідка ОСОБА_10 та від неї вхідні дзвінки у ніч на 12 січня 2018 року на підтвердження того, що він знаходився дома, але слідчий дане клопотання не задовільнив.
Сторона захисту також просить виправдати ОСОБА_3 , оскільки він злочин не вчиняв і доказів на підтвердження його вини стороною обвинувачення не надані і на спростування його вини посилаються на покази свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 стверджував, що ОСОБА_3 участі у незаконному заволодінні транспортного засобу «РАФ» не приймав і пояснив, що він напередодні 12 січня 2018 року побачив автомобіль «РАФ» на узбіччі і зрозумів, що він може бути у рекламі на продаж і прийшов до господарів, щоб поцікавитися його вартістю і господарка відповіла, що потрібно звертатися до чоловіка. 12 січня 2018 року біля 02 години за допомогою автомобіля «ГАЗель» здійснив його буксировку, а потім звернувся до ОСОБА_3 з проханням здати цей автомобіль на металобрухт і пояснив, що цей автомобіль придбав не дорого. ОСОБА_3 зустрів у дівчини ОСОБА_13 , де були ще два хлопця, яких також попрохав допомогти відбуксирувати автомобіль, які погодилися. Він чекав на вулиці і з ними до пункту прийому не поїхав, а коли дочекався, то з ними розрахувався. Але на пам`ятає, хто з них віддав гроші і в якій сумі, приблизно 10 000-12000 грн., хлопцям дав порівну, а себе залишив десь 10000 грн. Заходили до магазину і придбали спиртне та всі разом пішли до дівчини. Однак, ОСОБА_7 не надав інформації з приводу водія ГАЗелі, номер даного автомобіля та інші відомості, які б могли бути перевірені та підтверджені на їх користь.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що з приводу незаконного заволодіння транспортним засобом йому нічого невідомо, але він може сказати, що протягом з грудня 2017 року по березень 2018 року він кожного дня з 21 години до 3-5 ранку разом з ОСОБА_3 робили татуювання і ОСОБА_3 нікуди не відлучався.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що 11 січня 2018 року вона вранці зателефонувала ОСОБА_3 і сказала, щоб він приніс гроші, які брав у борг. Десь через 30 хвилин приїхав ОСОБА_3 , а за ним прийшов і ОСОБА_7 , який втягнув його в «халепу». ОСОБА_7 спитав: »Чи є хлопці, які займаються металобрухтом?» і вона дала номер мобільного телефону. Ще у гостях у неї були два хлопця, які до неї прийшли з вечора і перебували у неї постійно, а саме: ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , яких ОСОБА_7 попросив допомогти відштовхати автомобіль на металобрухт. Потім хлопці повернулися з пляшкою дорогого кон`яку і шоколадом. Не пам`ятає, чи повернувся ОСОБА_3 . З приводу грошей, які їй повинен був ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_10 чітко не відповіла у якій сумі борг і скільки він повернув.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що у 2017 році і 2018 році ОСОБА_3 займався татуюванням і до нього приходили ОСОБА_17 і Лера, які всю ніч були у них і запам`ятала, що саме після 9 січня 2018 року через 2-3 дня вони прийшли до них і перебували всю ніч. Біля 5-6 години до них зателефонувала дівчина ОСОБА_13 і сказала, щоб ОСОБА_18 приїхав до неї і віддав гроші, які брав у борг. ОСОБА_3 поїхав і повернувся біля 12-13 год. Пояснив, що віддав гроші ОСОБА_13 і приїхав додому. Працівники поліції приїхали зранку і забрали ОСОБА_3 . ОСОБА_19 вона знає і інколи бачила його. Пізніше взнала, що ОСОБА_3 допоміг ОСОБА_7 буксирувати автомобіль на металобрухт. Як би знала, що ОСОБА_3 погодитися на допомогу ОСОБА_7 , вона не дозволила.
Незважаючи на те, що ОСОБА_3 не визнає своєї провини у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, його винуватість підтверджується показами потерпілого, свідків та іншими письмовими доказами, які надані стороною обвинувачення і досліджені у судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що автомобіль «РАФ» перебував у його користуванні і він намагався його продати. Акумулятор був знятий і автомобіль знаходився біля двору по вул. Чехова. Додому приходив ОСОБА_7 і цікавився автомобілем, спілкувався з дружиною і також з ним по телефону. 12 січня 2018 року о 3.15 автомобілем незаконно заволоділи і з камер спостереження вбачається, як ОСОБА_3 вночі сідає до автомобіля. Автомобіль повернули з металобрухту, але на ньому, крім коліс, нічого не залишилось. З працівниками металобрухту не розмовляв, але чув, що за автомобіль заплатили 8000 грн. Була знята газова установка, проводка вирізана, все було пошкоджено і готувався до утилізації. Збитки не відшкодовані.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснила, що 12.01.2018 року викрали автомобіль, який належав чоловіку і знаходився по вул. Чехова. За тиждень до крадіжки приходив чоловік, якого пізніше вона впізнала ОСОБА_7 і розпитував за цей автомобіль, а саме: його вартість, стан та інші питання і вона також надала номер мобільного телефону чоловіка, з яким він розмовляв з приводу технічного стану. Після крадіжки автомобілю з нею проводилося впізнання особи, який приходив до них і вона його впізнала ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 11 січня 2018 року він перебував у гостях разом з ОСОБА_22 у ОСОБА_23 по вул. Петропавлівській, де спілкувалися і розпивали спиртні напої та пиво. Біля 3-4 години прийшов ОСОБА_3 , якого він раніше не знав, і також з ними вживав спиртне і попросив поїхати разом з ним на «Химпром», щоб відбуксирувати автомобіль на металобрухт. Дійшли до центру і на тролейбусі доїхали до «Химпрому» по вул. Харківський до пункту прийому металобрухту. Почекали, коли прийде чоловік з пункту металобрухту і разом з ним заштовхали автомобіль «РАФ», який був без водія і за технічним станом був старим. Розрахунку не бачив, але розумів, що за цю допомогу буде спиртне і ОСОБА_3 у магазині «Продукти» придбав спиртне і продукти харчування. У ОСОБА_3 не питав кому належить автомобіль і де він його взяв. Весь час були втрьох. Також втрьох повернулися до ОСОБА_13 і там випили спиртне. У судовому засіданні підтвердив, що впізнає ОСОБА_3 , який запропонував заштовхати автомобіль на пункт прийому металобрухту і також впізнав і ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 12.01.2018 року відпочивали у ОСОБА_23 разом з ОСОБА_9 , з яким прийшли ще 11.01.2018 року ввечері. Спілкувалися і розпивали спиртні напої. Серед ночі прийшли до Оксани ОСОБА_3 і ще інший хлопець і хто з них запропонував допомогти заштовхати автомобіль «РАФ» на прийом до металобрухту він не пам`ятає. Розмова була, що дід помер, а автомобіль ржавіє, вид у автомобіля не робочий і потрібно здати на металобрухт. Як автомобіль потрапив до металобрухту, йому невідомо. Прийом металобрухту був розташований біля «Химпрому» по вул. Харківський. Бачив, як ОСОБА_24 тримав гроші в руці, а що було потім, не бачив. Викликали таксі і поїхали знову до ОСОБА_13 , але спочатку зайшли до магазину «Апельсин», а потім до ОСОБА_13 . До автомобіля «РАФ» ні він, не ОСОБА_24 ніякого відношення не мають.
Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що у січні 2018 року він працював на прийомі металобрухту біля «Химпрому» у м. Суми і вранці 2 або 3 заштовхали автомобіль «РАФ» на здачу металу і як він з`явився до пункту прийому йому не було відомо. Розрахувався своїми грошима і віддав 8 000 грн. Пізніше приїхала поліція з власником автомобіля і забрали цей автомобіль. Давав свідчення працівникам поліції. На даний час не може згадати хто був і як виглядав. Були у темному одязі і один з них вище, а другий - нижче.
Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснив, що він був присутнім при впізнанні ОСОБА_3 свідком ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_3 і пояснив, що ця особа попросила заштовхати машину на прийом металобрухту.
Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_7 , який намагається вигородити саме ОСОБА_3 , як особу, який приймав участь разом з ним у незаконному заволодінні транспортним засобом, оскільки він є зацікавленою особою при розгляді кримінального провадження відносно себе, в першу чергу, і також відносно ОСОБА_3 , якого знає багато років, раніше вчиняли разом аналогічні злочини і не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 може вплинути і на відсутність кваліфікуючої ознаки відносно нього. Хоча в судовому засіданні сам ОСОБА_7 не заперечував про активну участь ОСОБА_3 у здачі автомобіля «РАФ» на пункт прийому металобрухту.
Крім того, свідок ОСОБА_11 , яка у подальшому стала дружиною ОСОБА_11 також є зацікавленою особою і сприяла знайти свідків, які б могли підтвердити перебування ОСОБА_3 у ніч на 12 січня 2018 року вдома, але такий свідок як ОСОБА_14 не міг чітко вказати, що саме у ніч на 12 січня 2018 року він перебував у квартирі ОСОБА_3 , який робив йому татуювання, а лише назвав періоди, коли приходив до нього на татуювання. Однак, і сама ОСОБА_11 не могла чітко вказати яку саме суму ОСОБА_3 заборгував ОСОБА_27 і скільки він їй повернув, а також підтвердила, що ніколи не відпустила ОСОБА_28 до ОСОБА_13 , як би знала, що її чоловік зустріне ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_10 і свідок ОСОБА_8 підтвердили, що саме ОСОБА_3 та ОСОБА_7 прийшли до неї вночі, тобто в цю ніч і ОСОБА_3 і ОСОБА_7 були разом, чому не пам`ятає ОСОБА_9 саме ОСОБА_7 суд розцінює як обставину, яка не виключає участі ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортного засобу, оскільки він сам це не заперечує проти цього факту. Також суд враховує те, що в цю ніч як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_8 протягом тривалого часу вживали спиртні напої і пройшов великий проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення до дня ними свідчень, але основні моменти, які підтверджують причетність ОСОБА_3 до вчинення ним незаконного заволодіння транспортного засобу і відбуксирування ним цього автомобіля на пункт прийому металобрухту вони цілком підтвердили. І саме цей автомобіль знаходився у пункті прийому металобрухту, а потім був знайдений працівниками поліції і впізнаний самим потерпілим.
Окрім свідчень вказаних свідків, стороною обвинувачення надані письмові докази.
У протоколі огляду місця події від 12.01.2018 року встановлено, що об`єктом огляду є територія, що розташована біля будинку №33 по вул. Чехова у м. Суми і на траві мається слід протекторів шин на відстані приблизно 1-3 м і роблять собою форму прямокутника та фототаблиця до протоколу (т.2, а.с.15-18).
У протоколі огляду місця події від 12.01.2018 року о 13 год.55 хв. об`єктом огляду є територія відділу приймання металобрухту, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 122 і на вказаній території знаходиться автомобіль «РАФ» бежевого кольору, без номерних знаків. Автомобіль старий, частково розібраний, не робочий і переданий під розписку потерпілому ОСОБА_5 і до протоколу приєднана фототаблиця, де відображений автомобіль (т.2, а.с.19-24).
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_8 впізнав особу під номером 1, який йому представився як ОСОБА_29 і попросив заштовхати автомобіль «РАФ» до пункту прийому металобрухту по АДРЕСА_3 саме 12.01.2018 року і ним є ОСОБА_7 (т.2, а.с.25-26).
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_8 впізнав особу під номером 4, якому допомогли заштовхати автомобіль «РАФ» до пункту прийому металобрухту по АДРЕСА_3 саме 12.01.2018 року і ним є ОСОБА_7 (т.2, а.с.27-28).
У протоколі пред`явленні особи для впізнання свідок ОСОБА_9 впізнав особу від №4, яким є ОСОБА_3 і де ОСОБА_9 вказав, що саме ОСОБА_3 попрохав допомогти заштовхати автомобіль «РАФ» до пункту металобрухту, що розташований по вул. Харківська, 122 (т.2, а.с.29-31).
На підтвердження обставини, що ОСОБА_7 приходив разом з ОСОБА_3 до ОСОБА_23 вночі 12.01.2018 року підтверджується і протоколом пред`явлення для впізнання свідком ОСОБА_9 від 19 січня 2018 року, де свідок ОСОБА_30 вказує на особу під №4, яка вранці 12.08.2018 року попрохала допомогти заштовхати автомобіль «РАФ» до пункту прийому, що розташований по АДРЕСА_3 і під №4 знаходиться ОСОБА_7 , який у поясненнях написав, що йому нічого сказати (т.2, а.с. 32-34).
Протоколом пред`явлення для впізнання від 25 січня 2018 року, де свідок ОСОБА_20 під номером 1 впізнала ОСОБА_7 , який пояснив, що вона його з кимось переплутала (т.2, а.с.35-36).
У протоколі огляду предмету диску відеоспостереження будинку АДРЕСА_4 із зазначеною датою 12.01.2018 року та час 03:15 і камера фіксує дворову територію. При перегляді відео видно, що стоїть автомобіль «РАФ» із горизонтальною лінією вздовж всього кузову. Перед передньою частиною автомобіля «РАФ» стоїть автомобіль ГАЗель, із тентованим кузовом (державний номерний знак не видно). Якийсь чоловік робить певні маніпуляції біля переднього бамперу автомобіля «РАФ» і сідає за його кермо. Через декілька секунд видно, що автомобіль «РАФ» та ГАЗель з`днані тросом. Після цього ГАЗель шляхом буксирування починає рухати автомобіль «РАФ» у невідомому напрямку (т.2, а.с.38-40). Даний диск наданий потерпілим ОСОБА_5 (т.2, а.с.37).
Протокол огляду предмету диску DVD-R, на якому містяться запис з камер відеоспостереження, які встановлені на будинку АДРЕСА_4 , на якому зафіксовано дата 06.01.2018 та час 15:47, де біля паркану ходить чоловік середнього зросту, одягнений у куртку темно-синього кольору, спортивні штани чорного кольору, рукавиці та шапка чорного кольору, взуття бежевого кольору і чоловік зовні схожий на ОСОБА_7 і іноді поглядає на автомобіль «РАФ», який стоїть біля паркану сусіднього будинку (т.2, а.с.42-44) і даний диск наданий за заявою потерпілого ОСОБА_5 (т.2, а.с.41).
Згідно висновку товарознавчої експертизи за №19/119/9-4/18е від 22.01.2018 року ринкова вартість автомобіля марки «РАФ»-22038, 1993 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з об`ємом двигуна 2445 куб. см, з урахуванням зносу, станом на 12.01.2018 на час скоєння злочину може складати 22440 гр. (т.2, а.с. 47-50).
У протоколі огляду предмету диску DVD-R, на якому містяться записи з камер відеоспостереження, які встановлені в магазині «Апельсинчик» по вул. Петропавліська, 93 у м. Суми і у верхньому лівому куті зазначено дату 12.01.2018 та час 10:03 і ця камера фіксує приміщення торгового залу. При перегляді відео видно, що в приміщенні магазину стоять чотири особи чоловічої статі, які роблять покупки. Один із чоловіків одягнений у куртку білого кольору, на задній частині якої мається емблема «Adidas», кофту з капюшоном чорного кольору, штани чорного кольору, рукавиці чорного кольору і цей чоловік зовні схожий на ОСОБА_7 . Другий чоловік одягнений у куртку чорного кольору, шапку чорного кольору, штани чорного кольору, через плече висить сумка чорного кольору. Цей чоловік стоїть біля прилавку та тримаючи в руках грошові купюри, розмовляє з продавцем, вірогідно здійснюючи покупки. Цей чоловік зовні схожий на ОСОБА_3 . Третій чоловік одягнений у куртку чорного кольору, змійка якої розтебнута та внутрішня сторона куртку має помаранчевий колір, штани чорного кольору, шапку чорного кольору. Цей чоловік зовні схожий на ОСОБА_31 . Четвертий чоловік одягнений у куртку чорного кольору, штани синього кольору, шапку чорного кольору. Цей чоловік зовні схожий на ОСОБА_9 та диск приєднаний до матеріалів кримінального провадження (т.2, а.с. 53-55).
Дослідження даного протоколу підтверджує ту обставину, що саме ОСОБА_3 оплачує покупки у магазині і розпоряджається коштами, які він отримав на пункті прийому металобрухту від здачі автомобіля «РАФ» як особа, яка має вільно розпоряджатися цими коштами у присутності ОСОБА_7 .
Всі ці обставини підтверджують перебування 12.01.2018 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 під час незаконного заволодіння транспортним засобом «РАФ» з вул. Чехова біля будинку №31 у м. Суми і належного потерпілому ОСОБА_5 і спростовують алібі ОСОБА_3 про його ствердження знаходження у квартирі ОСОБА_11 у цю ніч. Всі їх дії свідчать про спільну змову і свідки ОСОБА_32 і ОСОБА_8 підтвердили, що вони разом прибули до ОСОБА_23 біля 05 години, тобто вже після того, як автомобіль був відбуксований з вул. Чехова до АДРЕСА_3 на пункт прийому металобрухту, де за допомогою ОСОБА_15 і ОСОБА_8 заштовхнули до пункту прийому металобрухту. Свідок ОСОБА_15 також впізнав ОСОБА_7 , який перебував разом з ними під час, коли вони доставили автомобіль на пункт прийому. Суд вважає, що незначні розбіжності у показах свідків не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а навпаки підтверджують його участь.
Твердження ОСОБА_3 про незадоволення слідчим під час досудового розслідування його клопотання про витребування інформації з його мобільного телефону стосовно надіслання смс-повідомлення від свідка ОСОБА_10 і дзвінків від неї у ніч на 12.01.2018 року не знайшло свого підтвердження у ході судового засідання і ним не надані докази з приводу його звернення або оскарження дій слідчого під час досудового розслідування. Крім того, він не був позбавлений можливості надати самостійно дану інформацію, що ним зроблено не було.
Відповідно до частини1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, частина 2 визначено, що жоден доказ не має наперед установленої сили.
Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як вказано у рішенні Европейського Суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року та враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року).
Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази, які визнані судом належними і допустимими та на які йде посилання у вироку, суд визнає також і об`єктивними.
Таким чином, наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконно заволодіння транспортним засобом.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує:
-за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Мотиви призначення покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч.5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання ніяк не характеризується, оскільки лише у серпні 2018 року звільнився з місць позбавлення волі, на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, офіційно не працює і враховуючи неодноразові судимості, які вчиняє відразу ж після звільнення з місць позбавлення волі, що підтверджує його не бажання встати на шлях виправлення, суд дійшов висновку про обрання міри покарання у виді позбавлення волі.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливо досягти лише в ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті на мінімальний строк.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22 440 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи про доведеність винуватості ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортного засобу «РАФ», належного потерпілому та вартість майна визначена експертом саме у такому розмірі.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інше.
Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 19/119/9-4/18е від 22.01.2018 року у розмірі 1144,00 грн.
Клопотань про обрання запобіжного заходу від сторони обвинувачення не надходило, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді п`яти років позбавлення волі.
Стягнути ОСОБА_3 (паспортні дані МВ189835) на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз № 19/119/9-4/18е від 22.01.2018 року у розмірі 1144,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 (паспортні дані МВ189835) на користь ОСОБА_5 у відшкодування шкоди від злочину у розмірі 22 440 грн.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1