Справа № 592/7162/20
Провадження № 1-кп/592/222/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Суми клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000296,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває кримінальне провадження №0000296 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.
Прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому прокурор зазначає про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень. В обґрунтування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказує, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень у складі організованої злочинної групи. Про наявність ризику ухилення від суду, схильність до вчинення злочинів свідчить те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини , пов`язані з протиправним заволодінням майном громадян. Обвинувачений, перебуваючи поза умовами цілодобового нагляду та ізоляції може продовжити вчиняти злочини для власного збагачення. Обрання обвинуваченому менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою може призвести до різноманітних проявів зловживань, у тому числі процесуальними правами, щоб перешкоджати вчиненню правосуддя, а також не забезпечить безпеку свідків та потерпілих.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. ОСОБА_7 має сім`ю, на утриманні двоє малолітніх дітей, в нього є постійне місце проживання, де він проживає з родиною, тобто наявні міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_7 не ухиляється від суду, за виключенням часу, коли він хворів, ОСОБА_7 прибував у всі судові засідання. Вважають, що до обвинуваченого може бути застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України).

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Суд вважає наразі доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом враховано репутацію обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, має сім`ю, з якою постійно проживає, на утриманні двоє малолітніх дітей, є постійне місце проживання. З травня 2020 року ОСОБА_7 не перебуває під вартою.

Прокурором не доведено, що після звільнення з ДУ «Сумський СІЗО» ОСОБА_7 незаконно впливав на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, чи йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Судом враховується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів під час відбування ним покарання в ДУ «Сумський СІЗО», і у зв`язку з цим прокурором не обгрунтовані доводи щодо необхідності утримання ОСОБА_7 в ДУ «Сумський СІЗО», де він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Суд визнає доводи прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою. Прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тяжкість злочину, який ставиться у провину ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення та є менш суворим ніж тримання під вартою. Суд дійшов такого висновку, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів за час його перебування в ДУ «Сумський СІЗО», на цей час він має міцні соціальні зв`язки, родину, виховує двох малолітніх дітей, не є особою, якій повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Суд вважає за доцільне застосувати запобіжний захід - домашній арешт з метою запобігання встановленим ризикам і заборонити ОСОБА_7 залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 з 20год. по 07год. ранку наступного дня.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утриматися від спілкування з потерпілими та свідками.

Керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 181, 182-184, 194, 314, 315 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з дня винесення ухвали по 16 квітня 2021 року включно, заборонивши йому залишати місце постійного проживання - за адресою АДРЕСА_2 з 20год. по 07год. ранку наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утриматися від спілкування з потерпілими та свідками.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1