Провадження №1-кп/761/1595/2021
В И Р О К
іменем України

16 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білогір`я, Білогірського району, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого
22 липня 2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
22 лютого 2011 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25 квітня 2014 року у зв`язку з заміною невідбутої частини покарання у виді 9 місяців 23 днів позбавлення волі на більш м`яке у виді виправних робіт
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, внесеного 06.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003282,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно обставин обвинувачення, ОСОБА_5 у невстановлений час, у невстановленому місці, познайомився з двома невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження. Під час цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном. При цьому, ОСОБА_5 розподілив злочинні ролі з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження.
Згідно розподілених злочинних ролей, ОСОБА_5 та невстановлені особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи поблизу повинні підшукати будь-яку особу, щодо якої в подальшому вчинити напад з метою заволодіння його особистим майном, при цьому застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
06 квітня 2019 року, приблизно о 02 години 00 хвилин, ОСОБА_5 та невстановлені слідстом особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, діючи згідно злочинного плану на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, перебували поблизу станції метро «Шулявська», за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 50, де ОСОБА_5 звернув свою увагу на раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, 06 квітня 2019 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою : м.Київ, проспект Перемоги, 50, разом з невстановленими слідством особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_6 та запропонували йому вжити алкогольні напої, на що останній погодився і вони пішли у напрямку станції метрополітену «Берестейська» у м.Києві.
Перебуваючи поблизу пам`ятнику, розташованого за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 54-а, 06 квітня 2019 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_6 та застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я, наніс останньому два удари рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 , втративши рівновагу, упав на землю з висоти власного росту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, 06 квітня 2019 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, за адресою : м.Київ, проспект Перемоги, 54-а, ОСОБА_5 почав перевіряти кишені ОСОБА_6 та при цьому вимагати у нього мобільний телефон, а невстановлені особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, в цей момент наносили ОСОБА_6 численні удари ногами в область тулубу .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 06 квітня 2019 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54-а, дістав з кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон «One plus» 3t 64 GB IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у чохлі, із сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_3 , вартістю 14500 гривень та поклав до кишені своєї куртки.
Після цього, ОСОБА_6 швидко піднявся із землі та побіг у напрямку станції метро «Шулявська» у м. Києві, а невстановлені особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, побігли у напрямку станції метро «Берестейська».
А всього ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, заволодів майном, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 14500 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи при собі вищевказане майно, що належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «One plus» 3t 64 GB IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_4 , у чохлі, із сім-картою мобільного оператора «Лайфселл», з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , разом з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, заподіяли ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми повік та субкон`юктивальний крововилив лівого ока, синця лівої щічно-виличної ділянки, синця та садна спинки носа в верхній третині, які згідно висновку експерта № 042-767-2019 від 24 квітня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж на 21 добу ( за критерієм тривалості розладу здоров`я) .
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України під час судового провадження не визнав в повному обсязі.

В суді показав, що на початку квітня 2019 року, в районі залізничного вокзалу він познайомився з двома особами на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході спілкування, останні повідомили, що вони в пошуках роботи приїхали до Києва, їх обікрали, в них лишився лише мобільний телефон, який вони попросили обвинуваченого здати в ломбард. ОСОБА_5 вирішив допомогти та погодився здати телефон до ломбарду, він не знав, що телефон останнім не належить, та був викрадений.

Також зауважив, що справа відносно нього оформлена формально, в той період він працював паркувальником, до нього на роботу приїхали працівники поліції та під примусом привезли до відділку поліції, де він перебував поки не обрали запобіжний захід, показання викривальні відносно себе він давав під тиском працівників поліції, потерпілого він побачив вперше в суді, під час розгляду справи, матеріали досудового розслідування йому відкрито не було. Слідча за весь проведення досудового розслідуваннячас один раз приїхала до нього в Сізо, де надала йому на підпис велику кількість різних документів, він не читав що підписував, там були і пусті бланки.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав,свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення /за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого/ або в разі надходження заяви /повідомлення/ про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст. 9 КПК України.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на прокурора.

Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
В обґрунтування вини ОСОБА_5 прокурором в суді наведені фактичні дані, які містяться в показаннях допитаного потерпілого ОСОБА_6 та досліджених письмових доказах.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 01.10.20 року пояснив, що в ніч з 05 на 06 квітня 2019 року він повертався пішки додому після святкування дня геолога, де вживав алкогольні напої, проходив в районі станції метро «Шулявська» м.Києві, до нього підійшли троє чоловіків, з якими вони пішли в сторону метро Беретейська, які в подальшому почали його бити, один із нападників наніс удари в обличчя, а двоє інших били ногами, в подальшому з кишені дістали мобільний телефон. Вказав, що обвинувачений був одним з трьох осіб, які його побили, та саме він наносив йому удари в обличчя, оскільки був попереду інших. Після чого, він швидко піднявся з землі та побіг у напрямку станції метро «Шулявська», де побачив двох чоловіків на стоянці автомобілів, у яких він попросив допомоги, повідомивши про вчинений щодо нього напад та заволодіння його майном, та які викликали працівників поліції та швидку допомогу для нього. Потерпілий вказав, що перебував у стані середнього алкогольного сп`яніння. Під час впізнання за фотознімками, він вказав на особу обвинуваченого, оскільки той був більше схожий на одного з нападників, в тому числі через дефекти обличчя.
В подальшому, в судовому засіданні 16.06.2021, після зміни обвинувачення прокурором, потерпілий зазначив суду, що слідчий показував йому фото із зображенням чоловіків, на одного з яких він вказав як на такого, який вчинив розбійний напад, проте, на даний час, він не може беззаперечно вказати з впевненістю на присутнього обвинуваченого, як на того, хто наносив йому удари та заволодів його майном. Майно йому повернуто не було.

Судом було безпосередньо досліджено наступні докази, які надані прокурором на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 .

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06 квітня 2019 року, потерпілий вказував, що 06 квітня 2019 приблизно о 02 годині 30 хвилин, за адресою: м.Київ, проспект Перемоги ,54-А, невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «One plus», вартістю 14000 гривень.
Протокол огляду місця події від 11 квітня 2019 року. Згідно якого, квитанцію (договір застави) з ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» «Скарбниця» №833-19009535 від 09 квітня 2019 року на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ: НОМЕР_5 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , які добровільно видав ОСОБА_5 , було оглянуто в приміщенні службового кабінету слідчого №27, розташованого у будівлі ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, та вилучено. Також в суді здійснена демонстрація відезапису, проведеної слідчої дії- огляду місця події від 11 квітня 2019 року.
Копію фіскального чеку №6344 від 06 березня 2019 року ТОВ «Померанч», інтернет-крамниця «Цитрус», згідно якої вбачається, що мобільний телефон марки «One plus» 3t 64 GB ,IMEI НОМЕР_1 був придбаний 06 березня 2019 року, в інтернет-крамниці «Цитрус» ТОВ «Померанч» та його вартість становить 14500 гривень ;
Відповідь ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» №689/4 від 11 квітня 2019 року, згідно якої мобільний телефон марки «One plus» 3 (А3003)6/64 GB, С/№ НОМЕР_7 закладався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», розташованого за адресою : м.Київ, вул.Старовокзальна, 18, 09 квітня 2019 року, о 10 год.15 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копія договору застави (квитанції) №833-19009535 від 09 квітня 2019 року, укладеному між «Кредитодавцем»- ПТ «Ломбард «Кредіт Юніон» та «Позичальником, заставодавцем» - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого вбачається, що ОСОБА_5 09 квітня 2019 року, о 10 годині 15 хвилин, заклав до Київського відділення №35 ПТ «Ломбард «Кредіт Юніон», ломбард «Скарбниця», розташованого за адресою: м.Київ, вул.Старовокзальна, 18, мобільний телефон марки «One plus» 3 (А3003)6/64 GB, С/№ НОМЕР_7 , отримав грошові кошти в сумі 3000 гривень ;
Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12 квітня 2019 року, якою видані ОСОБА_5 під час огляду місця події квитанція (договір застави) з ломбарду «Скарбниця» №833-19009535 від 09 квітня 2019 року на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ: НОМЕР_5 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003282, передані для зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ;
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 квітня 2019 року, згідно якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених йому для впізнання фотознімків осіб чоловічої статі, впізнав ОСОБА_5 , фотознімок якого розташований під номером 2, як особу, яка 06 квітня 2019 року, приблизно о 02 годин нанесла 2 удари по голові та забрала мобільний телефон.
Висновок експерта №042-767-2019 від 24 квітня 2019 року, згідно якого на момент звернення за медичною допомогою 06 квітня 2019 року ,о 02 годині 38 хвилин,у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження :а) підшкірна гематома та субкон`юнктивальний крововилив лівого ока ,який за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) ; б) синець лівої щічно-виличної ділянки ; синець та садно спинки носа в верхній третині ,які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те,що вони утворились в результаті не менш трьох травматичних дій тупими предметами,характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились,не виключається внаслідок ударів руками чи іншими тупими предметами ;
Протокол огляду відеозапису від 12 квітня 2019 року, згідно якого оглянуто відеозапис, який міститься на СD-R диску, наданому ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», з камер відеоспостереження, які знаходяться у приміщенні ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» за адресою :м.Київ, вул. Старовокзальна,18, з 10 годин 03 хвилини 22 сек. по 10 годину 20 хвилин 22 сек. 09 квітня 2019 року , та який проводився за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,на якому містилися відео файли ,на яких зафіксовано передачу ОСОБА_5 у заклад до ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» майна потерпілого ОСОБА_6 , яким заволоділи 06 квітня 2019 року під час розбійного нападу на потерпілого.
Відео файли, які містяться на СD-R диску, були переглянуті судом в судовому засіданні та встановлено, що на відеозаписі зафіксовано, як 09 квітня 2019 року, о 10 годині 03 хв.28 сек. до приміщення ломбарду заходить особа чоловічої статі ,одягнена у светр сірого кольору,жилетку чорного кольору,штани та взуття чорного кольору,у руках триває пакет,яка зовні схожа на ОСОБА_5 . Вказана особа підходить до каси,передає у віконечко касиру мобільний телефон чорного кольору ,який він дістав з кишені жилетки.Також на відеозапису зафіксовано ,як вказаний чоловік дістає з кишені документи та передає їх у віконце каси,після чого отримує з віконця каси документ ,зовні схожий на квитанцію,ставить підписи на документі,повертає його у віконце каси. Після чого вказана особа отримує у віконці каси грошові кошти та перераховує їх, кладе до кишені жилетки, у яку одягнений грошові кошти та документ,який отримав від касира. О 10 годині 20 хв.22 сек. 09 квітня 2019 року вищевказаний чоловік, зовні схожий на ОСОБА_5 , прямує до виходу з ломбарду.
Постанова слідчого 11 квітня 2019 року, якою СD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» за адресою :м.Київ, вул. Старовокзальна,18, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0003282 ;
Протокол проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , двох понятих, також демонстрацію відеозапису вказаної слідчої дії. Так, у ході проведення слідчого експерименту, підозрюваний ОСОБА_5 надав пояснення щодо обставин інкримінованого йому злочину, повідомив, що він з наглядно знайомими особами чоловічої статі йшов поблизу станції метро «Шулявська» у м. Києві, де помітив раніше невідомого чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вони пішли за ним, щоб заволодіти його майном, він наніс вказаному невідомому чоловіку два рукою в область обличчя, від яких потерпілий упав на землю, а потерпілий сказав забирайте речі, та обвинувачений з карману дістав телефон.
Судом також було досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що він є раніше судимою особою, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Також, судом проведено допит свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що нею в якості слідчого здійснювалось досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Вказала, що протокол затримання відносно ОСОБА_5 не складався, до неї його доставили оперативні працівники, які встановили його особу, з ним вона проводила слідчі процесульні дії. Повідомила, що надавала обвинувачену для ознайомлення матеріали, які було зібрано під час досудового розслідування, при цьому не змогла пояснити похоження не заповнених бланку протоколу надання матеріалів для ознайомлення на якому відсутні дата проведення такої дії, найменування матеріалів провадження, проте міститсья її підпис та численні підписи обвинуваченого.
Прокурор на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення посилається на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, за яким, 06.04.2019 принято заяву від ОСОБА_6 , з приводу того, що 06.04.2019 року близько 02.30 год по АДРЕСА_2 , невідома особа нанесла тілесні ушкодження та відкрито заволоділа мобільним телефоном вартістю 14000, проте на думку суду, така заява є, насамперед, в порядку ст. 214 КПК України підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку здійснення досудового розслідування, проте не може бути використана судом як доказ вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Так, прокурор посилається як на належний і допустимий доказ вини ОСОБА_5 на протокол огляду місця події від 11.04.2019 року, згідно якого останній добровільно видав слідчому (договір застави) з ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» «Скарбниця», за яким він заклав телефон, що належить потерпілому.
В той же час, порядок проведення огляду визначено ст. 237 КПК України, відповідно до якої, виключно з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Однак, при дослідженні судом вказаного протоколу встановлено, що об`єктом огляду є службовий кабінет № 27 ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві, де як зазначає слідча, виявлено гр. ОСОБА_5 , в якого остання запитує, що він може добровільно видати, та ОСОБА_5 , добровільно видав квитанцію з ломбарду та належний йому мобільний телефон.
Суд вважає, що в даному випадку мало місце фактичне здійснення особистого обшуку ОСОБА_5 під виглядом огляду місця події, що становить істотне порушення прав людини і основоположних свобод, що має наслідком недопустимість отриманих доказів, а саме квитанцію (договір застави) з ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» «Скарбниця» №833-19009535 від 09 квітня 2019 року на ім`я ОСОБА_5 . Під час надання показань суду ОСОБА_5 зазначав, що працівники поліції затримали його 10.04.2019 року за місцем його роботи у автопарку та привезли до приміщення поліції, де його утримували проти його волі, де він повинен був лишатися і не міг вільно пересуватися. При цьому, як вставнолено судом, затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України не проводилось, протокол його затримання не складався, процесуальні права не роз`яснювалися, а отже фактичний обшук був проведений з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону, внаслідок чого суд визнає вкзаний доказ недопустимим.
Показання ОСОБА_5 , які надані ним під час проведення слідчого екперменту, відповідно до якого він повідомив, що наносив потерпілому удари в обличчя та забрав мобільний телефон, також не можуть бути належним та допутимим доказом вини ОСОБА_5 з огляду на те, що відповідно до вимог, передбачених ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. В судовому засіданні ОСОБА_5 , не визнав своєї вини у вчиненні розбійного нападу, та надав показання, в тому числі щодо своїх показань під час слідчого експерименту, які не були спростовані прокурорм іншими належними та допустимими доказами, які б не викликали сумнівів у своїй достовірності, крім іншого, спосіб нанесення ударів потерпілому, про які вказував під час проведення слідчого екперименту ОСОБА_5 , а саме нанесення двох ударів в обличчя, не узгоджуються із висновками, щодо кількості та локалізації ушкоджень, які отримані потерпілим згідно висновку епкрта № 042-767-2019 від 23.04.2019. Крім іншого, надаючи показання під час слідчого екперитменту, ОСОБА_5 надавав не впевнено та суперечливо, в частині способу нанесення удару, не дають підстав для висновку про те, що вони цілком узгоджуються з іншими доказами по даній справі.
Відповідно до ст. 228 КПК Ураїни встановлено порядок проведення такої слідчої дії як пред`явлення до впізнання. Так, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.
Частинами 6, 7 ст. 228 КПК України визначено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
Згідно дослідженого судом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, така дія проведена слідчим 18.04.2019 року, на думку суду, з порушенням ч. 7 ст. 228 КПК України, оскільки серед представлених для впізнання чотирьох фото осіб чоловічої статі, двоє, з зображених чоловіків, одягнені в головні убори, за формою носа ОСОБА_5 досить виразливо відрізняється від інших зображених осіб, що могло бути очевидною підставою, на думку суду, вирізнити потерпілому серед пред`явлених зображень, саме зображення обвинувачення, фото чоловіків у протоколі не пронумеровані та не скріплені між собою печаткою. Тому суд визнає вказаний доказ недопустими з огляду на такі допущені порушення процесульного характеру.

Також, з урахуванням викладеного вище, суд не може прийняти на обгрутування винуватості ОСОБА_5 і показання потерпілого, оскільки останній в суді беззаперечно не підтвердив, що саме ОСОБА_5 заволодів його майном та грошима за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Одночасно потерпілий вказав, що впізнання на досудовому розслідуванні по фотознімкам відбулося за його участі вже після того, як обвинувачений був затриманий, і він вказав на зображення ОСОБА_5 , оскільки той найбільше серед інших був схожий за загальним рисами обличчя на одну з осіб, яка вчиняла щодо нього злочин.

Висновок експерта №042-767-2019 від 23.04.19, на який, як на доказ, посилається прокурор, свідчить лише про наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, але сам по собі, без наявності інших доказів заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , доказом вини обвинуваченого у спричиненні вказаних тілесних ушкоджень потерпілому бути не може.
Також суд вважає недопустими доказом протокол огляду відеозапису від 12.04.2019 з наступних причин.
Вказана слідча дія, згідно протоколу проводилась у приміщенні службового кабінету № 27 ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві за участі обвинуваченого ОСОБА_5 . Згідно протоколу обвинувачений повідомим слідчому, що на відео він є тією особою, яка здає мобільний телефон під заставу у ломбард, та що цей телефон він викрав 05.04.2019 року о 02 год. Як зазначив під час демонстрації відеозапису з ломбарду обинувачений, він не був присутнім під час провення вказаної процесуальної дії, даний речовий доказ диск із відеозаписом із ломбарду йому слідчим відкрито не було, підпис під вказаним протоколом він проставив, коли слідча надала йому на підпис усі документи за один раз.
Згідно постанови слідчого 11.04.2019 року визнано речовим доказом СD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» за адресою :м.Київ, вул. Старовокзальна,18. Визнаючи речовим доказом у кримінальному провадженні №0003282 вказаний диск, слідча зазначила, що відеозапис з камер відеоспостереження, розміщених у ломбарді надано ПТ «Ломбард`Кредит органу досудового розслідування, вказаний відеозапис було записано на цифровий носій інформації СD-R диск, який і є речовим доказом.
Збирання доказів, у відповідності до ст. 93 КПК України, здійснюється виключно уповноваженими на це суб`єктами. Проте, під час судового провадження, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, щодо процедури та порядку отримання такого доказу, не можливо ідентифікувати, яким чином вказаний диск з`явився в матеріалах провадження та як направлявся на адресу органу досудового розслідування.

Крім того, положеннями ст. 159 КПК України урегульовано питання щодо отримання тимчасового доступу до речей і документів, особи, у володінні якої вони знаходяться з наданням можливості стороні кримінального провадження ознайомитися з ними, зробити їх копії тощо.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що CD-R компакт-диск, на якому міститься запис з камер відеоспостереження ломбарду є недопустимим доказом, так як отриманий у спосіб не визначений КПК України, крім іншого враховуючи такі обставини, недопустимими є також і фактичні дані, які містять у протоколі огляду вказаного диску від 12.04.2019 року за доктриною «плодів отруйного дерева».

Окрім іншого, грунтовними є доводи сторони захисту, які не спростовані стороною обвинувачення, щодо проведення вказаної слідчої дії за відсутності обвинуваченого, з огляду на наступне.

Відповідо до інформації, яка містится у листі від 11.09.2019 року № 533аз/125/56-2019 за підписом заступника начальника Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, при перегляді журналу обліку доставлених відвідувачів та запрошених віділу поліції 3 Шевченківського УП ГУНП за період часу з 10.04.2019 - 12.04.2019 року запис відносно ОСОБА_5 відсуній, що підтверджує доводи сторони захисту щодо незаконності перебування ОСОБА_5 у період з 11.04-12.04.2019 року у приміщеня ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП та щодо законності проведення за участі останнього будь-яких процесуальних дій, в тому числі повідомлення останньому про підозру 12.04.2019.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 290 КПК, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Згідно з ч. 11, 12 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Отже, з наведених положень вбачається, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку ст. 290 КПК України, є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими доказами.
Разом з тим, суд приймає до уваги доводи сторони захисту, що стороною обвинувачення, під час виконання ст. 290 КПК України по завершенню досудового розслідування не відкрито стороні захисту жодного доказу, що збиралися стороною обвинувачення, під час проведення досудового розслідування по даному кримінальном провадженню через наступне.
На підтвердження обставин відкриття матеріалів обвинуваченому прокурором надано протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування датований 25.04.19, за даним протоколом слідча ОСОБА_10 надала ОСОБА_5 у приміщенні АДРЕСА_3 у період з 12.00-12.30 год. 25.04.19 доступ до матеріалів досудового розслідування у підшитому і пронумерованому стані в 1 томі, а ОСОБА_5 підтвердив вказаний факт, про що міститься підпис останнього.
Відповідно до даних, які містять у відповіді на адвокатський запит від 18.12.20 року № 08/590-20/604 Ад, за підписом в.о. начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 згідно матеріалів особової справи ОСОБА_5 відвідували співробітники правоохоронних органів 26.04.2019 року з 12.05-15.30 год. слідча СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 у зв`язку із проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню. Будь-яка інформація, про вивіз ув`язненого ОСОБА_5 за межі ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі вимог слідчого чи прокурора в матеріалах особової справи відсутня.
В той же час в ході допиту судом обвинувачений показав, що жодного відкриття матеріалів здійснено не було, слідча приїздила до нього у сізо один раз, де надала йому для підпису пусті бланки, та показала де саме він має поставити підпис. В той день він підисував велику кількість якихось документів, що також підтверджується наявними у справі копіями повідомлення про завершення досудового розслідування без зазначення дати проведення такої процесуальної дії, а.с. 128 т. 1, копією бланку протоколу про надання доступу до матріалів досудового розслідування по даному провадженню без зазначення дати та переліку матеріалів, на якому містяться взрюваного, иключно підписи підозрюваного а.с. 129, 131 т. 1
Стороною обвинувачення суду не надано жодних об`єктивних даних щодо спростовування такої позиції сторони захисту, щодо походження вказаних документів, в тому числі такі обставини суду не вдалося встановити і з показань допитаної судом свідка ОСОБА_10 ..
З огляду на фнформацію, викладену у листі ДУ «Київський слідчий ізолятор», не спростованими стороною обвинувачення є доводи, щодо дотримання порядку та процедури повідомолення ОСОБА_5 про зміну підозри 25.04.2019 року , з огляду на те, що 25.04.2019 року останній до органу досудового розслідування доставлений не був.
Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч.4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ч.1). Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч.2). Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ч.3).
Суд обмежений у праві за власною ініціативою здійснювати збір доказів вини особи.
На суд покладений обов`язок, залишаючись об`єктивним і неупередженим, створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не мають права перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до частини шостої статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Cуд, ретельно перевіривши докази у кримінальному провадженні, оцінивши їх на підставі ст. 94 КПК України з точки зору об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначеними ст. 7 КПК України, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, диспозитивності, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку що кримінальне правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_6 мало місце, але з урахуванням сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, їх належності та допустимості суд вважає, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом здійснення ОСОБА_5 нападу з метою заволодіння чужим майном, поднаному із насильством, небезпеним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попреденьою змовою групою осіб, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України, та вважає, що ОСОБА_5 необхідно виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено ним.
Відповідно, суд зазначає, що передбачені законом засоби і способи збирання доказів у цьому кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України вичерпано.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 скасувати.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України - виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Скасувати застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з під варти негайно.

Речові докази: квитанція з ломбарду «Скарбниця № 833-19009535 від 09.04.2019 та CD-R диск з надписом «Старовокзальна, 18, 09.04.2019», року залишити у матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_5 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 повернтути ОСОБА_5 .
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя