Справа №359/1638/20
Провадження №1-кп/359/366/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2021 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду об`єднане судове провадження за кримінальними провадженнями №0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2021 року, та №0000125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2021 року, що надійшли до суду з обвинувальними актами, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 122 КК України, за наступних обставин.

Так, вночі 01.01.2021 року ОСОБА_4 , після вживання спиртних напоїв поїхав до місця проживання своєї колишньої дівчини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою з`ясування особистих стосунків.

В подальшому, 01.01.2021 року близько о 05 год. 00 хв., у ОСОБА_4 який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився у кімнаті 66 по АДРЕСА_3 , винник злочинний намір спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме мобільного телефону марки iРhоnе 7 +.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , повалив останню на підлогу, спричинивши тим саме потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на правому передпліччі, один синець правого ліктьового суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 підійшов до підвіконня, звідки узяв до рук мобільний телефон марки iРhоnе 7+ золотистого кольору, вартістю 15500 грн. 00 коп. та не реагуючи на вимоги повернути майно, покинув місце вчинення злочину у невідомому напрямку, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, вночі 01.01.2021 року ОСОБА_4 , після вживання спиртних напоїв поїхав до місця проживання своєї колишньої дівчини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою з`ясування особистих стосунків, де в цей час знаходилася її подруга ОСОБА_6 .

В подальшому, 01.01.2021 року близько о 05 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який знаходився у кімнаті 66 по АДРЕСА_3 винник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення належного ОСОБА_8 мобільного телефону.

В той же час, реалізація злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_8 була тимчасово припинена ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в ділянку голови та один удар кулаком правої руки в ділянку кисті правої руки, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження; закритої черепно-лицьової травми у вигляді забійної рани лівої брови, параорбітального синця лівого ока, перелому нижньої та медіальної стінок лівої орбіти зі зміщенням уламків та уламкового перелому голівки 5 п`ясної кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №48д від 31.03.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисні дії, що виразились у нанесенні середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Доказами вчинення ОСОБА_4 указаних злочинів, є надані ним в ході судового розгляду покази.

З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_5 , думки прокурора, потерпілої ОСОБА_6 та її представника, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілих, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч. 2 ст. 186 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення інкримінованих йому дій, які відповідали зазначеним в обвинувальних актах та пред`явлених йому обвинуваченнях.

З цього приводу, він зазначив, що дійсно, він 01.01.2021 року, після святкування Нового року, вживши алкогольні напої, приїхав до колишньої дівчини ОСОБА_8 до додому, де перебувала її подруга ОСОБА_6 . В приміщенні помешкання ОСОБА_8 , він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагався забрати у ОСОБА_8 мобільний телефон марки iPhone 7+, який він раніше їй придбав та подарував, однак цьому чинила опір як сама ОСОБА_8 так і її подруга ОСОБА_6 . У зв`язку з чим, він заподіяв до них фізичну силу, внаслідок чого ОСОБА_8 впала на підлогу та вдарилась, а ОСОБА_6 отримала декілька ударів від нього удари кулаком руки, після чого він мав змогу забрати телефон та пішов з місця події додому. Крім того, в момент сварки та виниклого конфлікту в результаті особистих відносин, вони між собою штовхались, і він міг завдати такі удари і ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 могла їх отримати внаслідок власного падіння. На наступний день мобільний телефон у нього вилучили працівники поліції. Він з цього приводу вибачився та відшкодував всі витрати потерпілій ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вона немає будь-яких претензій до нього. З потерпілою ОСОБА_6 намагався вирішити питання відшкодувати витрати та моральну шкоду внаслідок спричинення ним тілесних ушкоджень, однак остання збільшила свої вимоги для відшкодування, а тому він не міг їх задовольнити в такому обсязі. У зв`язку з цим питання про відшкодування завданих ним збитків не вирішено.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник заперечили у цьому зв`язку каяття обвинуваченого, оскільки останній не вибачився та не відшкодував завдану шкоду.

Крім допиту обвинуваченого, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , докази, що свідчать спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, процесуальні витрати та речові докази у справі. Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у їх вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисні дії, що виразились у нанесенні середньої тяжкості тілесному ушкодженні (яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я), та ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 1 ст. 122 та ч.2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, вартість завданого ним збитку при грабежу та відшкодування останнього повному обсязі, завдані моральні страждання та матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням особи, при умисному тілесному ушкодженні ОСОБА_6 , дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують відповідальність та наявність обтяжуючої відповідальність обставини у вигляді вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній вчинив кримінальні правопорушення злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, відповідно. Дані кримінальні правопорушення є умисними, а також суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності та життя і здоров`я інших громадян.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в обох випадках, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину, за ч.2 ст. 186 КК України ще і щире каяття. Доказів скрутного матеріального становища обвинуваченого суду не надано, останніх з поданих матеріалів не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, як зазначалось вище є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній раніше не притягався до кримінальної відповідальності, немає судимості, оскільки провадження були закриті зі звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 має місце реєстрації та місце постійного проживання в м. Борисполі Київської області, має на утриманні неповнолітню дитину, має неофіційний дохід, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває, та має позитивні характеристики.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Тому за вчинені ним злочини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України мінімально можливе покарання у виді позбавлення волі, а за ч.1 ст. 122 КК України у виді максимально можливого покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені. Остаточне покарання слід визначити із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього (епізод за ч.2 ст. 186 КК України), позиції прокурора та потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання. Однак з урахуванням наявності інших випадків притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого, такий іспитовий строк повинен становити максимально можливий, а саме три роки.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження на досудовому розслідування не застосовувались. Цивільний позов в рамках кримінальних проваджень не заявлявся

На підставі викладеного та ст. 5, 50, 65-66, 69-1, 70, 72, 75, 76, 77, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186 КК України, та керуючись ст. 100, ст. 318, ч.3 ст.349, ст. 342-351, 358, 363-368, 361, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.1 ст.122 і ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку судом, тобто 28.05.2021 року.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: мобільний телефон iPhone 7 Plus Gold 32Gb IMEI: НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілим.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1