Справа № 944/1982/21
Провадження №1-кп/944/862/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
та його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 31 березня 2021 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, не працює, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 31 березня 2021 року о 00 год. 24 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у власному будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «XIOMI REDMI NOTE 8» IMEI №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора "LIFE" з абонентським номером НОМЕР_3 на лінію "102" Національної поліції України та повідомив працівникам вищезгаданої установи завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування будинку АДРЕСА_2 , що в подальшому привело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Оглядом місця події слідчо-оперативною групою Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області та проведеним спеціалістами-вибухотехніками Львівського НДЕКЦ МВС України обстеження приміщення будинку АДРЕСА_2 , вказане повідомлення про замінування не підтвердилось, вибухонебезпечних предметів та пристроїв не виявлено.
Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовно обвинувачується у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, що загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав та пояснив, що дійсно 31 березня 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , зателефонував та повідомив про замінування будинку АДРЕСА_2 . У вчиненому щиро розкаявся.
Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 16 квітня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.259 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.259 КК України у виді позбавленні волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.259 КК України.
Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 16.04.2021 між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в нарколога не перебуває, числиться на обліку в лікаря психіатра, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта № 166 від 05.04.2021 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.1 ст.259 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Водночас суд, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 квітня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 31 березня 2021 року, між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, який застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2021 року залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Life» з абонентським номером НОМЕР_3 , накладений згідно ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.03.2021.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Life» з абонентським номером НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_4 .
Речовий доказ оптичний компакт-диск СD-R марки "ALERUS" - залишити при матеріалах кримінального провадження.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1