Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1497/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2020 року в межах кримінального провадження №0000434 арешту на мобільний телефон iPhone, imei НОМЕР_1 , з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання вказала, що на теперішній час досудовим слідством не здобуто жодних доказів того, що вилучений мобільний телефон є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди. За такого, оскільки у застосуванні заходу у вигляді накладення арешту на нього відпала потреба, арешт підлягає скасуванню.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав повідомлення про те, що 31.03.2021 року матеріали кримінального провадження №0000434 від 04.12.2018 року направлені з обвинувальним актом до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, ч. 1 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як було встановлено, СУ ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000434 від 04.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 301, ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України.

11.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, окрім іншого, належний ОСОБА_3 мобільний телефон, на який, в подальшому, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2020 року накладено арешт.

31.03.2021 року матеріали кримінального провадження №0000434 від 04.12.2018 року направлені з обвинувальним актом до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Таким чином, оскільки досудове розслідування завершено, клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна не підлягає розгляду слідчим суддею.

Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 174 КПК України, заявник не позбавлений права звернутися з клопотанням про скасування арешту майна під час судового провадження до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6