В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/8/20

Провадження № 1-кп/348/112/21

09 квітня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0001009 від 19.12.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, розлученого, на утриманні має одну дитину-інваліда, несудимого, українця, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

18.12.2019 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував у с.Заріччя, Надвірнянського району Івано-Франківської області і проходячи повз домоволодіння ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, у нього раптово виник кримінально-протиправний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна.

Зайшовши на територію даного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_4 побачив, що у механізмі замка вхідних дверей до будинку потерпілої наявний штатний ключ, а тому він вирішив проникнути у вказаний будинок.

В подальшому, реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей будинку та скориставшись ключем, залишеним у механізмі замка, проник у приміщення коридору, звідки таємно викрав жіночий гаманець, що не становить для потерпілої ОСОБА_6 матеріальної цінності, у якому знаходились грошові кошти в сумі 2100 грн., банківські карти, картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія, свідоцтво про загальнообов`язкове соціальне страхування, медичне посвідчення водія та талон до посвідчення водія, видані на ім`я ОСОБА_6 .

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2125 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що потерпіла ОСОБА_6 є його сусідкою, з якою він перебуває у добрих відносинах.

Ввечері 18.12.2019 року близько 18 год. 30 хв. він проходив поруч із домоволодінням останньої, яке розташоване по АДРЕСА_1 і побачив, що у замку вхідних дверей будинку знаходився ключ.

Зайшовши на територію господарства потерпілої, він відчинив за допомогою даного ключа двері та увійшов до приміщення коридору будинку, де побачив на підлозі сумку та пакет, які залишила ОСОБА_6 , а сама на його думку перебувала у свекрухи, яка проживає по сусідству. Після цього він відкрив сумку, взяв звідти жіночий гаманець і поставивши його до кишені своєї куртки залишив домоволодіння потерпілої.

Частину грошей, що були у гаманці він повернув своїм знайомим як борг, а на решту придбав лопату та віник для прибирання снігу. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, яким він зізнався у вчиненому.

В судовому засіданні ствердив, що на даний час потерпілій ОСОБА_6 він повністю відшкодував матеріальну і моральну шкоду, остання будь-яких претензій до нього немає.

У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин. Запевнив суд, що подібного більше не повторить, а тому просив суворо його не карати.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, те, що він несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та обставини, що пом`якшують покарання.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяних збитків, відсутність у потерпілої матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, наявність на утриманні дитини-інваліда.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.
Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченого, його поведінку до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, вказані вище обставини в сукупності є, на думку суду, такими, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину і дають підстави, з врахуванням як обставин у справі так і особи обвинуваченого, який є несудимим, та викладених вище пом`якшуючих відповідальність обставин, застосувати до нього ч.1 ст.69 КК України та при призначенні йому покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Враховуючи наведене, обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 200 годин громадських робіт.

Речові докази: гаманець коричневого кольору із банківськими картами, посвідченням водія, свідоцтвом про загальнообов`язкове соціальне страхування, медичним посвідченням водія, виданими на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», які згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 від 19.12.2019 року передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1