ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/597/21 Справа № 204/8729/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року про відмову у звільненні від відбування покарання у зв`язку із хворобою засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року засудженому, в інтересах якого із поданням звернулась адміністрації виправної установи, було відмовлено у звільненні від відбування покарання у зв`язку із хворобою.
Як встановлено судом, за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року залишено без змін, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період перебування його під вартою з 22 червня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з 21 червня 2017 року по 28 листопада 2017 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 22 червня 2017 року по 28 листопада 2017 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараз ОСОБА_7 знаходиться у лікарні при ДУВП №4 на лікуванні, так як він хворіє на тяжку невиліковну хворобу.
Початок строку відбування покарання 22 червня 2016 року, кінець 16 січня 2024 року.
За висновком лікарської-консультативної комісії Дніпропетровської багатопрофільної лікарні №4 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, засудженому встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба III ст. АГ II. Ризик 4. СН-ІІБ з систолічною дисфункцією лівого шлуночка (ФВ 47.2 %). Ішемічна хвороба серця. Постінфарктний кардіосклероз (2009 р.). Гіпокінезія всіх відділів МШП та верхівки лівого шлуночка. Стенозуючий коронаростеноз (коронографія 2010 р.-стеноз ПМШГ 75%). Повторна коронарографія в 2014 р. (ОЛМ) - ПМШГ 60%. Важка недостатність мітрального та трикуспідального клапанів. Супутній діагноз: застійний цироз печінки». Захворювання засудженого ОСОБА_7 підпадає під п.п.8.1 «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».
Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений за скоєння тяжкого злочину, наслідками якого є смерть людини, йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, перебуває під вартою з 22 червня 2016 року, в строк відбуття покарання було зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що саме по собі зменшило строк відбування покарання останнього за вчинений ним тяжкий злочин. Також, встановлено, що засуджений вільно пересувається, його особлива небезпека для оточуючих зберігається.
Крім того, засуджений заперечує причетність до вчинення злочину, за яке відбуває покарання, що виключають його виправлення.
З пояснень представника установи, судом встановлено, що ОСОБА_7 може отримувати безкоштовне лікування у спеціалізованій лікарні в разі відмови суду від його звільнення на підставі ст. 84 КК України.
Відмовляючи у задоволенні подання виправної установи щодо застосування до засудженого положень ст. 84 КК України, суд першої інстанції виходив із того, що хвороба ОСОБА_7 хоча і підпадає під п.п. 8.1 «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», однак не є безумовною підставою для звільнення останнього від відбування покарання. Висновок суду про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із хворобою повинен також ґрунтуватися на всебічному дослідженні матеріалів особової справи, даних про особу обвинуваченого та його ставлення до вчинення злочину, порядку відбування покарання і сумлінній поведінці останнього за час відбування покарання, і суд, в ході вирішення даного питання дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення, вчинив тяжкий злочин, ставлення до вчиненого не змінив провину не визнав.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року та постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 84 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що він тяжко хворий і потребує в подальшому належного лікування, яке , на його думку, виправна установа не зможе забезпечити. Також, зазначає, що за час відбування покарання стягнень не має. Вдома на нього чекають батьки. Матір заходиться в тяжкому стані, має проблеми зі здоров`ям. Вину за вчинений злочин визнає.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений в судовому засіданні в режимі відеоконференції свою апеляційну скаргу підтримав з підстав та мотивів, викладених в ній, просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку із хворобою.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 8.1 «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» усі хвороби серця з хронічною серцевою недостатністю (СН) IIБ - III стадій.
Водночас, з аналізу положень ст. 84 КК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за висновком лікарської-консультативної комісії Дніпропетровської багатопрофільної лікарні №4 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, засудженому встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба III ст. АГ II. Ризик 4. СН-ІІБ з систолічною дисфункцією лівого шлуночка (ФВ 47.2 %). Ішемічна хвороба серця. Постінфарктний кардіосклероз (2009 р.). Гіпокінезія всіх відділів МШП та верхівки лівого шлуночка. Стенозуючий коронаростеноз (коронографія 2010 р.-стеноз ПМШГ 75%). Повторна коронарографія в 2014 р. (ОЛМ) - ПМШГ 60%. Важка недостатність мітрального та трикуспідального клапанів. Супутній діагноз: застійний цироз печінки».
Тобто, захворювання засудженого ОСОБА_7 підпадає під п. п. 8.1 «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».
Проте, водночас, слід враховувати, що ОСОБА_7 засуджений за скоєння тяжкого злочину, наслідками якого є смерть людини, йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, перебуває під вартою з 22 червня 2016 року, на момент звернення із клопотанням про застосування положень ст. 84 КК України відбутий засудженим строк покарання становить 4 роки 6 місяців, що, на думку колегії суддів, є занадто коротким терміном для виправлення засудженого та досягнення мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.
Окрім того, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги засудженого, колегія суддів приймає до уваги пояснення представника установи, надані в ході розгляду справи в суді першої інстанції щодо того, що у випадку необхідності та відмови суду у звільненні засудженого у зв`язку із хворобою, ОСОБА_7 зможе отримувати безкоштовне лікування у спеціалізованій лікарні виправної установи.
Посилання засудженого в апеляційній скарзі на те, що він повністю визнає провину у скоєному злочині та став на шлях виправлення, колегія суддів оцінює критично та вважає їх такими, що спрямовані на передчасне звільнення останнього від відбування покарання за вчинений тяжкий злочин, оскільки як вбачається до матеріалів справи, в ході розгляду клопотання судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 свою провину у скоєному злочині не визнавав, а тому визнання своєї провини на стадії апеляційного оскарження свідчить про намагання останнього швидше звільнитися з місць позбавлення волі.
Таким чином, враховуючи той факт, що захворювання, на яке хворіє ОСОБА_7 , хоч і підпадає під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», проте, враховуючи, що він вчинив тяжкий злочин умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, нетривалий строк відбування покарання, збереження небезпеки для оточуючих, можливість його лікування у спеціалізованій лікарні, що сприятиме його інтересам та відсутність критеріїв виправлення, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку із хворобою.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року про відмову у звільненні від відбування покарання у зв`язку із хворобою засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4