Справа № 362/2103/21
Провадження № 1-кп/362/506/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провів у місті Василькові відкрите підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001939 від 13 грудня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі ОСОБА_3 ).
У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;
обвинувачений ОСОБА_3 ;
захисник ОСОБА_5 .

Суд установив:
23 квітня 2021 року зазначене кримінальне провадження надійшло до Васильківського міськрайонного суду Київської області й ухвалою суду від 26 квітня 20201 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Перед початком підготовчого судового засідання надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що передбачені частиною 1 статтею 177 КПК України ризики на даний час не зменшилися. Так, прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор також наголосив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід унеможливить забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
Обвинувачений і захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні зазначеного клопотання прокурора з мотивів недоведеності останнім наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зокрема, обвинувачений наголосив на відсутності доказів його вини в інкримінованому правопорушенні та на наявності на утриманні дитини.
Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
Суд установив, що під час досудового розслідування Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 16 грудня 2020 року застосував до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався ухвалами цього ж суду від 10 лютого 2021 року та від 12 березня 2021 року.
В зазначених ухвалах слідчі судді констатували обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК Кодексу України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.
Суд також бере до уваги позицію прокурора стосовно того, що ОСОБА_3 звинувачується у злочині проти життя та здоров`я, а передбачена законом про кримінальну відповідальність санкція за відповідне правопорушення передбачає лише позбавлення волі.
При цьому суд вважає, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також дійшов висновку про незмінність відповідних ризиків.
Суд також виходить з того, що на даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в подальшому розгляді справи як такий, що вже надасть відповідні висновки щодо доказів та обґрунтованості підозри, оскільки вони межують з доведенням винуватості, як і передчасно впливають на оцінку доказів та висновків щодо доведення винуватості поза розумним сумнівом, тобто на неупередженість до виходу до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті. Адже оцінка обґрунтованості підзори полягає в оцінці матеріалів кримінального провадження, які відповідають вимогам статті 84 КПК України та дають підстави для ухвалення рішення в порядку статті 94 КПК України.
Більше того, за правилами частини 5 статті 291 КПК України, яка визначає вимоги до обвинувального акту та чіткий перелік документів, які до нього додаються, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Наразі суд лише на стадії підготовчого судового засідання, а отже надання та дослідження доказів на предмет обґрунтованості підозри є неможливим.
Ці висновки також ґрунтуються на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 7, 17, 22, 23, 26 КПК України, якими визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Отже, такий розсуд суду дає обґрунтовані підстави вважати, що положення глави 18 КПК України застосовуються судом під час судового розгляду лише у тій частині, що не суперечать загальним положенням судового провадження.
Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.
Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника й обвинуваченого, оцінюючи відомості про особу останнього, наведені ним у судовому засіданні, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності, зокрема щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інший злочин, а також можливість впливу на свідків.
Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.
На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.
Отже, суд вважає клопотання прокурора таким, що належить задовольнити.
При цьому, з огляду на приписи пунктів 1, 2 частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки інкриміноване правопорушення вчинено із застосуванням насильства та спричинило загибель людини.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 , що згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.
Під час підготовчого судового засідання прокурор та інші учасники провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотань про витребування певних речей чи документів або про виклик певних осіб для допиту в якості свідків у судовому засіданні не заявлено.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не встановлено.

Істотні порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом до розгляду в судовому засіданні.

Підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

Судове засідання слід проводити в приміщенні суду в залі судового засідання з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого, захисника, в передбачений статтею 316 КПК України строк.

Керуючись статтями 110, 177-178, 182-183, 194, 196, 314-317 КПК України, суд

постановив:

1. Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.
2. Відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
3. Обрати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0001939 у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 27 червня 2021 року включно, без права внесення застави.
4. Призначити кримінальне провадження № 0001939 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області на 06 травня 2021 року о 15 годині 00 хвилин.
5. Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
6. У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29 квітня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1