Справа №295/6572/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000004 від 21.01.2020 року старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Житомирській області ОСОБА_3 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся із клопотанням, в якому зазначив, що відповідно до матеріалів кримінального провадження на території Житомирської області діє група осіб, які в період з травня 2020 року по теперішній час, здійснювали незаконне виготовлення фальсифікованої підакцизної продукції (тютюну) на території м. Житомира, м. Новоград-Волинського, м. Андрушівки, Житомирського, Новоград-Волинського, Андрушівського та Коростенського районів області, зберігання, транспортування цієї продукції з метою збуту, а також незаконний збут, за попередньою змовою групи осіб, в тому числі таких, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей.

У ході досудового розслідування встановлено ряд осіб мешканців м. Житомира та інших регіонів України, причетних до незаконного виготовлення тютюнових виробів, місця їх незаконного збуту, зберігання з метою збуту, а також автотранспортні засоби, що використовувались для транспортування, а також каналів їх постачання на територію Житомирської області.

Так, у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до незаконної діяльності з виготовлення тютюну, їх незаконного збуту, незаконного зберігання з метою збуту та транспортування з цією ж метою, причетні мешканці м. Житомира ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також гр. ОСОБА_10 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Встановлено, що ОСОБА_10 , з початку 2020 року (точної дати слідством не встановлено), здійснював за попередньою змовою групою осіб незаконний збут мешканцям як Житомирської області так і інших регіонів незаконно виготовленого тютюну, що підтверджується показаннями свідків, проведеним на ТОВ «Нова Пошта» тимчасовим доступом, а також розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, 12.03.2021, на території м. Житомира, Івано-Франківської, Тернопільської, Хмельницької та Вінницької областей, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, проведено ряд санкціонованих обшуків.

При цьому, у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював свою діяльність ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , направлену на незаконне виготовлення тютюну із використанням механічного обладнання, виявлено та вилучено: 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1».

У той же день, виявлені та вилучені у ході обшуку предмети та речі, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, під час досудового розслідування кримінального провадження призначено експертизу, виконання якої доручено спеціалістам Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до висновків експертів Київського НДІСЕ №7196/21-34/11609-11619/21-34-1 від та № 982/1000-1002/21-25 відібрані у ході даного обшуку зразки сировини рослинного походження (зразки № 4 та 12) є тютюном справжнім та тютюном махоркою, які не відповідають вимогам ДСТУ, так як містять у собі сторонні домішки, а тому не придатні до споживання, а також відносяться згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності до товарної позиції 2403 «Інший тютюн промислового виробництва...», що є згідно пояснювальної таблиці до ст. 215 Податкового Кодексу підакцизним товаром. Приналежність відібраного зразка № 9 не вдалось встановити під час експертизи.

На переконання слідства вилучені під час даного обшуку предмети та речі є незаконно вироблені та/або придбані товари, знаряддя їх виробництва та сировина для їх виготовлення, що підтверджується матеріалами обшуку та іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме находженням непорізаного листя тютюну у пристрої, подрібненої (перемеленої) сировини під пристроєм, наявністю порізаного тютюну у не запакованих мішках, подрібненим стеблом, додавання якого згідно відкритої інформації у різних пропорціях впливає на міцність тютюну тощо.

30.04.2021, ОСОБА_10 , в порядку ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Серед іншого, завданням арешту майна є запобігання можливості його використання, передачі чи відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до чинного Кримінального кодексу України діяння, передбачені ст. 204 ч. 1 Кодексу караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Діяння, передбачені ст. 204 ч. 2 Кодексу караються карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

Посилаючись на відповідні обставини, слідчий просить накласти арешт на вилучені у ході обшуку 12.03.2021 за адресою: АДРЕСА_2 : 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) рослинної сировини «Эликор-1», власником яких є підозрюваний ОСОБА_10 .

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали. Зазначили, що у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював свою діяльність ОСОБА_10 , проведено обшук, за наслідком чого вилучено майно. В подальшому, 30.04.2021 року особі повідомлено про підозру за ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 204 КК України.

Оскільки санкція статті, в разі визнання особи винуватою, передбачає конфіскацію та знищення незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, а проведеними експертизами підтверджено невідповідність зразків незаконно виготовленого тютюну встановленим стандартам, на виконання завдань кримінального провадження є необхідним зберегти вилучені докази з метою недопущення їх подальшого розповсюдження.

Представник власника майна заперечував з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ухвалою слідчого судді від 17.03.2021 року вирішено питання про накладення арешту на майно, вилученого за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, за наслідком поданого клопотання про скасування арешту на майно, з викладеним у ньому обґрунтуванням щодо невідповідності ознак вилученого майна наведеним положеннями ст. 98 КПК України критеріям доказів, ухвалою слідчого суді від 20.05.2021 року скасовано арешт на майно, слідчого зобов`язано повернути його особі.

Представник зауважив на значенні судового рішення в розрізі правової визначеності, а також просив звернути увагу на відсутності належних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри вчинення кримінального правопорушення, оскільки виконувана ОСОБА_10 діяльність не вимагає будь-якого ліцензування, а надані слідчим висновки експертів не узгоджуються між собою та є суперечливими.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Житомирській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000004 від 21.01.2020 року.

За даними слідства на території Житомирської області діє група осіб, які в період з травня 2020 року здійснювали незаконне виготовлення фальсифікованої підакцизної продукції (тютюну) на території м. Житомира, м. Новоград-Волинського, м. Андрушівки, Житомирського, Новоград-Волинського, Андрушівського та Коростенського районів області, зберігання, транспортування цієї продукції з метою збуту, а також незаконний збут, за попередньою змовою групи осіб, в тому числі таких, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей.

12.03.2021 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював свою діяльність ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , виявлено та вилучено: 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1».

Згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2021 року на вилучене майно на накладено арешт.

Старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Житомирській області майор податкової міліції ОСОБА_3 30.04.2021 року вручено повідомленя про підозру ОСОБА_10 за ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 20.05.2021 року клопотання адвоката ОСОБА_11 , який діє в інтересах власника вилученого майна ОСОБА_10 , про скасування арешту на майно задоволено, скасовано арешт на 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1».

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За положеннями п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїй практиці Європейський суд справ людини неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу юридичної визначеності. який вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Положення Кримінального процесуального кодексу України не передбачають заборон на повторне звернення слідчого, прокурора із клопотанням про накладення арешту на майно. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК Украни арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
При цьому, вирішуючи питання про можливість застосування заходів кримінального забезпечення, слідчий суддя виходить з необхідності дотримання принципу юридичної визначеності, який в розрізі відповідного клопотання потребує прийняття до уваги не лише юридичного наслідку як «рішення слідчого судді за умов суддівського контролю», що виявляється через резолютивну частину у вигляді скасування арешту та зобов`язання повернення майна, але й вимагає більш широкого охоплення самого значення рішення за критеріями юридичної передбачуваності, можливості сторін діяти з врахуванням викладених у рішенні суду обставин.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Як зазначалось вище, в обгрунтування поданого клопотання про накладення арешту на майно слідчим покладається необхідність збереження доказів, визначених за критеріями ст.98 КПК України, на досягнення мети конфіскації майна.

При цьому, сам термін звернення із таким клопотанням - безпосередньо після вирішення питання про скасування арешту на майно, при фактичному не виконанні обов`язку повернення майна, знецінює судове рішення як інструмент правового нагляду та покладає непропорційний тягар на власника щодо способів поновлення своїх прав, оскільки слідчий повторно вказує на необхідність оцінки вилученого майна як доказів.

В ухвалі слідчого судді від 20.05.2021 року викладено висновок про відсутність достатніх даних на підтвердження відповідності вилученого майна критеріям доказів, наведеним у ст.98 КПК України.

За таких обставин, повторне вирішення питання про арешт майна не може вважатись пропорційним втручанням, а тому слідчий судді відмовляє у задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 08.06.2021 року о 14-00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1