Справа №639/3905/21
Провадження№1-кп/639/398/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 02 червня 2021 року за №0000226 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого бригадиром колії відокремленого підрозділу «Харківська дистанція колії» ДП «Південна залізниця», одруженого, маючого на утримання двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21.05.2021 року о 21:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне проникнення до території двору приватного домоволодіння ОСОБА_7 , цілеспрямовано прибув до місця розташування приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яким останній володіє на праві власності.

Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла та іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, спрямованого на протиправне, тобто без добровільної згоди власника вказаного домоволодіння, яким являється ОСОБА_7 , умисно, шляхом перелізання через паркан, яким огороджено домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проник на територію його двору.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу, не маючи права на проникнення до території двору приватного домоволодіння належного ОСОБА_7 з будь-якою метою, не інакше як лише за добровільною згодою останнього, який ним володіє на праві власності, вчинив усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного проникнення до володіння особи, а саме території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Після 22:00 год. того ж дня, на вимогу прибулого на місце власника приватного домоволодіння ОСОБА_7 , ОСОБА_4 був змушений залишити зазначене чуже володіння.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви просив розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення проступку особою, що перебувала у стані алкогольного сп*яніння.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального проступку, пом`якшуючи та обтяжуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) місяців виправних робіт, з перерахуванням 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку за місцем роботи в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1