Справа № 209/1142/20
Провадження № 1-кп/209/220/21
05 квітня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не працює, не одруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 164, ч.1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), та ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
ОСОБА_3 08.09.2019 року, приблизно о 18.00 годин, перебував на зупинці громадського транспорту «Диспетчерська» по бульвар Будівельників у м.Кам`янське з раніше знайомим ОСОБА_4 , з яким вживав спиртні напої. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинній умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , а саме мобільного телефона останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час у зазначеному місці, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння та не спостерігав за його діями, діючи умисно, таємно, із кишені брюк ОСОБА_4 викрав належний останньому мобільний телефон «Samsung Galaxy J5 Prime 16GB», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1234-20 від 25.03.2020, 3374,25 гривень, з сім-карткою мобільного оператору «Київстар», що не має майнової цінності. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишив, та викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, про що ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не заперечували проти розгляду справи у спрощеному провадженні, висловили згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставин, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження, про що надали відповідні письмові заяви. Цивільний позов не заявляли.
Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.
Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка); та ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, працює, на обліку за місцем проживання характеризується добре.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками, наведені дані про особу ОСОБА_3 наведені обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку про те, що при призначенні останньому покарання, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ч.1 ст.70 КК України, призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі, за сукупністю кримінальних проступків, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Разом з тим з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі частини другої статті 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по справі на залучення експерта, що підтверджені документально.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 164, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі строком на 6 місяців;
- за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи у сумі 163,44 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його отримання, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1