Справа № 613/674/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про закриття провадження у справі
20.05.2021смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Богодухівського району Харківської області , українця , освіта вища , на час вчинення кримінального правопорушення працюючого на посаді завідувача сектора державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, одруженого, раніше не судимого , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.367 КК України ,

у с т а н о в и в :

В провадженні Краснокутського районного суду Харківської знаходиться кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.367 КК України - тобто службовій недбалості, а саме у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Так досудовим розслідування встановлено, що розпорядженням голови Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області № 45-к від 14.03.2016 року, ОСОБА_5 було призначено на посаду завідувача сектора державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області , державного реєстратора.

Згідно Посадової інструкції від 15.03.2016 року , затвердженої головою Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_6 , до обов`язків ОСОБА_5 входило безпосереднє здійснення керівництва сектором, сприяння створенню належних умов праці у секторі та передбачена персональна відповідальність за організацію та результати діяльності.

Наряду з іншими обов`язками, згідно п.2.8 Посадової інструкції, до обов`язків ОСОБА_5 також входило встановлювати під час проведення реєстраційних дій відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряти повноваження особи, яка подає документи для державної реєстрації прав.

Отже, зважаючи на обсяг власних повноважень, ОСОБА_5 на час вчинення злочину обіймав в секторі державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, мав статус службової особи.

Обіймаючи посаду державного реєстратора та маючи коло чітко визначених законодавством прав та обов`язків, ОСОБА_5 неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно правовстановлюючих документів, 26.05.2014 року ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому було встановлено, що на момент здійснення даного правочину, особи, які здійснювали продаж померли: згідно актового запису про смерть №11370 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (актовий запис про смерть №9225). З урахуванням відсутності спадкоємців, квартира підлягала переходу у власність територіальної громади як відумерла спадщина, в порядку ст. 1277 ЦК України.

Крім того, СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003201 від 08.12.2014 р. за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України за фактом використання ним підробленого документу - договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного 26.05.2014 р. з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

В ході досудового розслідування на підставі клопотання слідчого, погодженого з прокурором, ухвалою слідчого судді від 15.10.2014 року, накладено арешт на вищезазначену квартиру.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.07.2016 року , за результатами розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003201, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Вирок набрав законної сили.

25.04.2016 року , тобто до постановлення вироку стосовно ОСОБА_7 , останній звернувся до слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова з клопотанням про скасування арешту зазначеної квартири. Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.04.2016 року в задоволенні клопотання відмовлено. В подальшому зазначене обтяження уповноваженими особами , відповідно до ст.174 КПК України не скасовувалось.

Однак, 11.05.2016 року, до постановлення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 у вищезазначеній справі, тобто на момент дії ухвали слідчого судді від 15.10.2014 року про арешт квартири, у робочий час, завідувач сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5 , знаходячись у своєму службовому кабінеті, в приміщенні сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області за адресою: Харківська область, м.Богодухів, вул.Молодіжна , 2, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, а саме в порушення п.2.8 Посадової інструкції та п.8,16 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не перевірив відповідність заявлених прав та документів вимогам законодавства, а також повноваження особи, яка надала ці документи та на підставі підробленої постанови про закриття кримінального провадження №0003201 за ч.4 ст.358 КК України слідчого Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 , яка згідно ст.174 КІІК України, у тому числі, не є підставою для скасування арешту майна, прийняв незаконне рішення та вніс дані до Державного реєстру прав про зняття обтяження з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_3 , що завдало тяжких наслідків.

В результаті незаконних дій ОСОБА_5 ,12.05.2016 року вказана квартира була продана ОСОБА_11 , яка діяла від імені ОСОБА_7 за довіреністю, третім особам.

Згідно висновку оціночно-будівельної експертизи ХНДІСЕ імені Бокаріуса № 1968 від 27.02.2017р., ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 на момент вчинення кримінального правопорушення складала 775 263,00 грн.

Таким чином, державний реєстратор ОСОБА_5 , являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, всупереч інтересам служби, в порушення вимог п.8, 10, 16 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.1 ч.3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зняв обтяження з нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаними незаконним діями територіальній громаді м. Харкова заподіяно збитки на суму 775 263,00 грн, тобто завдано тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та просив закрити кримінальне провадження.
Захисник обвинуваченого підтримав клопотання, просить задовольнити .

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо закриття справи та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, розглянувши дане клопотання , заслухавши думку прокурора , захисника обвинуваченого , дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367КК України 11.05.2016 року .

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України , відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років , у разі вчинення нетяжкого злочину,крім випадку, передбаченого у п.2 цієї частини.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Крім того, у постанові від 12.11.2019 року по справі № 566/554/16-к Верховний Суд зробив висновок, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та здійснюється незалежно від визнання обвинуваченим своєї вини у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Як встановлено під час судового розгляду, обвинувачений в рамках вказаного кримінального провадження у розшук не оголошувався, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про його судимість після інкримінованих правопорушень відсутні, кримінальне правопорушення вчинене ним вперше.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Як свідчить ч.4 ст. 286 КПК України , якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відтак враховуючи, що з дня вчинення кримінального правопрушення , передбаченого ч.2 ст.367 КК України , минуло 5 років, тобто закінчився ,визначений ст.49 КК України, строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, обвинувачений заявив клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає, що відповідне клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності .

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

По справі цивільний позов не заявлений , міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралася, речові докази відсутні .

Судові витрати за проведення судово оціночно-будівельної експетизи № 1968 від 27.02.2017 року у сумі 4950,00 грн, судово-технічної експертизи № 171 від 12.05.2017 року у сумі 2474,00 грн, судово-почеркознавчої експертизи №100 від 28.04.2017 року у сумі 3711,00 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. 49 КК України , ст.284-286, 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001365 від 13.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 11 135 (одинадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1