№566/1259/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в ході розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , із загальною повною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого, -
у зв`язку із закінченням строків давності ,-

ВСТАНОВИВ:
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 , 03 квітня 2016 року близько 16.00 год., знаходився неподалік огородньої ділянки, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Перебуваючи там, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу знаходження домашньої птиці, що належить ОСОБА_4 на огородній ділянці ОСОБА_6 . Саме в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_6 та умисно, застосовуючи при цьому фізичну силу, обома руками схопив його за верхній одяг та шию, після чого повалив останнього на землю. В той час коли ОСОБА_6 знаходився на землі, у положенні лежачи на спині, ОСОБА_4 продовжив наносити йому тілесні ушкодження, а саме кулаками правої та лівої рук наніс два удари в обличчя і за допомогою дерев`яної палиці намагався останнього придавити до землі. Піднявшись, ОСОБА_4 перебував біля лежачого ОСОБА_6 та наніс останньому один удар правою ногою в ділянку правої сторони тулуба.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді перелому шостого ребра справа, поєднаного із розташованим в цій проекції крововиливом правої бокової поверхні грудної клітки (який є місцем прикладання травмуючої сили) та які відповідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року №6, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я.

Група тілесних ушкоджень в ділянці нижньої щелепи, яка включає забій м`яких тканин, рану слизової оболонки нижньої губи та підвивихи 1.3, 2.3 зубів, відносяться в сукупності до легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року №6, відносяться в сукупності до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Садна на шиї зліва та два крововиливи на передній поверхні грудної клітки зліва і справа від грудини, як в сукупності, так і кожне окремо, згідно п.2.3.5 вищевказаних судово-медичних «Правил» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, як умисні, що виразилися в заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

25 травня 2021 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в якому вона просить закрити кримінальне провадження № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

(а.с.164, т.2)
В судовому засіданні, 24 червня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 122 КК України по обвинуваченню відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, з наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлений.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримала подане клопотання та просить закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 і його представник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти закриття кримінального провадження № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та звільнення ОСОБА_4 у зв`язку з цим від кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення останього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ст. 49 КК України і закриття у звязку із цим кримінального провадження № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК Українипідлягає до задоволення.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підставним та підлягаючим до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до положень ст.12 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч.1 ст.122 КК України, передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Таким чином, згідно з положеннями ст.12 КК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення, тобто з 06 квітня 2016 року і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Дані про ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування або суду чи вчинення останнім нового кримінального правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 р. № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, суд вважає, що дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом, ОСОБА_4 , в судовому засіданні роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого у зв`язку із закриттям кримінального провадження підлягає залишенню без розгляду.
На підставі наведенного,
керуючись ст. 49, 12, 122 КК України, ст. 285, ч.ч.3,4 ст.288 КПК України,
суд ,-
УХВАЛИВ :
Кримінальне провадження № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні № 0000146, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 06 квітня 2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 право звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1