Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, що брав учать у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000071, внесеному до ЄРДР 20 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , яке погоджене із начальником Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у вигляд домашнього арешту.
Заборонено цілодобово ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передано на виконання до відділення поліції № 4 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області та відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області.
Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурорів Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
На підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Встановлено строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме до 16 серпня 2021 року.
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання до 24 год. 00 хв. 17 червня 2021 року.
Підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується те, що він переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, 19 квітня 2021 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи за територією парку культури та відпочинку, який знаходиться навпроти приміщення ВСП "Березнівський лісотехнічний фаховий коледж НУВГП, що в м. Березне, вул. Чорновола, 23, Березнівської територіальної громади, Рівненського району, Рівненської області, за грошові кошти у розмірі 250,00 (двісті п`ятдесят) гривень, незаконно збув ОСОБА_10 , подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містилася в прозорому фіолетовому поліетиленовому пакеті, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна маса якого становить 0.453 г (в перерахунку на висушену речовину) та згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Окрім цього, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, 15 червня 2021 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи на перехресті вулиць Київської та Чорновола в м. Березне, Березнівської територіальної громади, Рівненського району Рівненської області, поблизу Березнівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який розташований за адресою: м. Березне, вул. Чорновола, 11а, Березнівської територіальної громади Рівненського району, Рівненської області, за грошові кошти у розмірі 1 000,00 (тисяча) гривень, які 14.06.2021 були перераховані останньому на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , незаконно збув ОСОБА_10 , подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містилася в прозорому поліетиленовому пакеті та являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, та згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Дії ОСОБА_6 за даним фактом, органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинені повторно.
15 червня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
16 червня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, що брав учать у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_8 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням вимог ст.ст.183, 193, 194 КПК України, висновки, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Доводить, що виносячи ухвалу про відмову в задоволені клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового арешту суд не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного та ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в СІЗО м.Рівне, визначивши розмір застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 який підтримав подану апеляційну скаргу просив скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід триманням під вартою, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як визначено у ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме в незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно.
Згідно визначення, яке мітиться у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
16 червня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Колегія суддів не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо доведеності наявності ризиків передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та у подальшому від суду, незаконно впливати на експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, з огляду на позицію ЄСПЛ у справі «Мамедова проти Росії» №7064/05 від 01 червня 2006 року тяжкість покарання не може вважатись достатнім ризиком для застосування такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою.
Судом першої інстанції вірно вказано, що слідчим та прокурором не було надано достатнього обґрунтування ризиків незаконного впливу на інших учасників провадження або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з посиланням на конкретні докази реального існування таких ризиків, а ризик тиску на свідків та експерта вказаний у клопотанні носить лише декларативний характер.
Вказані ризики також не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Колегія суддів враховує відомості про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, навчається у навчальному закладі, має повноцінну сім`ю.
Вказані обставини фактично спростовують наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, прокурор ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, в тому числі обов`язків: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.
Також прокурором не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_6 умов застосованого щодо нього запобіжного заходу.
Так, згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 цього Кодексу.
При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст.181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Колегія суддів зауважує, що згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.
Таким чином, колегія суддів на даному етапі досудового розслідування, не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого виду запобіжного заходу, а, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, вважає, що домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів та прокуратури, здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 . Тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2021 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора, що брав учать у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3