Справа № 308/736/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/150/21, за апеляційною скаргою, яку подав керівник ПрАТ «Модуль М» ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурор) про накладення арешту на майно.
Накладено арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :70:001:0129, :23:001:0080, :23:001:0081, :23:001:0082, :23:001:0083, :23:001:0084, що перебувають у комунальній власності громади міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради. Заборонено прийняття будь-яких рішень Ужгородською міською радою щодо припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Модуль М» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії Б №076204.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 24.03.2021 до Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно земельні ділянки в кримінальному провадженні внесеному 11.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001. Клопотання мотивовано тим, що 11 січня 2021 року Ужгородською окружною прокуратурою розпочате досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за ознаками передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України кримінального правопорушення, за фактом внесення недостовірних даних до офіційних документів щодо відчуження земельних ділянок ПрАТ «Модуль М», відомості про що наведено на інформаційному ресурсі ІА «ЗІДО» в публікації «Хто стоїть за земельним «дерибаном» славнозвісного «Модуля М» в Ужгороді?». Як вбачається із вище вказаної статті відчуження земельних ділянок відбулося внаслідок підробки клопотання про відмову від частини земельних ділянок, які належали на праві постійного користування ПрАТ «Модуль М», що було подано голові Ужгородської міської ради нібито директором ПрАТ «Модуль М». У клопотанні прокурор вказує на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу Міністерства машинобудування, засобів автоматизації і систем управління СРСР від 12.08.1985 за №353 «Про створення виробничого об`єднання «Закарпатприлад» було створено виробниче об`єднання «Закарпатприлад» з головним підприємством заводом «Ужгородприлад». У 1985 році Ужгородською міською радою видано Державний акт на право постійного користування землею серії Б №076204 заводу «Ужгородприлад» виробничого об`єднання «Закарпатприлад» на право користування земельною ділянкою площею 12 га для розміщення заводу. В подальшому Будинковолодіння по вул. Боб`яка, 15 в м. Ужгороді було зареєстровано на праві власності за ВАТ «Модуль». Відповідно до нормативно-правових актів право користування земельною ділянкою перейшло ВАТ «Модуль» як правонаступнику Державного виробничо-торгового підприємства «Закарпатприлад», що підтверджено рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.10.2010 у справі №4/58, яке набуло законної сили після перегляду його Львівським апеляційним судом 20.01.2011. В подальшому відбулася реорганізація та зміна найменування заводу на ПрАТ «Модуль М». У клопотанні також вказується на те, що 05.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2021, здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходились в Ужгородській міській раді й вилучено такі документи: клопотання директора ПрАТ «Модуль М» ОСОБА_7 ; належним чином завірені копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ПрАТ «Модуль М». Зі змісту клопотання директора ПрАТ «Модуль М» ОСОБА_7 адресованого Ужгородському міському голові без зазначення дати вбачається, що акціонерне товариство просить припинити право постійного користування шляхом прийняття Ужгородською міською радою рішення про визнання державного акту на право користування землею таким, що втратив чинність. Разом з тим, допитаний в якості свідка колишній директор ПрАТ «Модуль М» ОСОБА_7 повідомив, що за період його роботи на посаді директора і до звільнення його з цієї посади 16.06.2020 він не підписував клопотання про відмову від частини земельних ділянок, які належали на праві постійного користування ПрАТ «Модуль М», яке адресовано голові Ужгородської міської ради ОСОБА_8 .. Досудовим розслідуванням також встановлено, що Ужгородською міською радою одночасно із запланованим прийняттям рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Модуль М» загальною площею 12 га, планується прийняття рішення щодо відчуження її частини іншим суб`єктам господарювання, яким надано відповідні дозволи на виготовлення документацій із землеустрою. Зокрема, рішенням Ужгородської міської ради від 14.11.2019 за №1768 ТОВ «Інвестгруп К-1» (код 42715991, м. Ужгород, вул. Радіщева, 1 а) надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду площею 0,0814 га по вул. Миколи Бобяка, 15 «е», ТОВ «Інвестгруп К» (код 43342703, м. Ужгород, вул. Капушанська, 102) надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду площею 2,2700 га по вул. Миколи Бобяка, 15 «д», ПП «Ротор» (код 30793406, м. Ужгород, вул. Краснодонців, 1) надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду площею 0,8700 га по вул. Миколи Бобяка, 15, ТОВ «Інвестгруп К-2» (код 42716052, м. Ужгород, вул. Радіщева, 1а) надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду площею 0,7100 га по вул. Миколи Бобяка, 15 «д» прим.1, та ТОВ «Інвестгруп К-3» (код 42716094, м. Ужгород, вул. Радіщева, 1а) надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду площею 2,6000 га по вул. Миколи Бобяка, 15 «ж». Вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера :70:001:0129, :23:001:0082, :23:001:0083 та :23:001:0084 та :23:001:0080. У клопотанні також зазначається, що 11.03.2021 земельні ділянки, які перебували у постійному користуванні ПрАТ «Модуль М» (88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Баб`яка, 15, ) і які поділено на 6 окремих ділянок з присвоєнням відповідних кадастрових номерів, а саме: :70:001:0129, :23:001:0081, :23:001:0082, :23:001:0083, :23:001:0084 та :23:001:0080, визнано речовими доказами. На підставі вищенаведеного, з метою збереження геопросторових даних (поворотних точок) земельних ділянок за кадастровими номерами :70:001:0129, :23:001:0081, :23:001:0082, :23:001:0083, :23:001:0084 та :23:001:0080, що були створені за рахунок земельної ділянки, які перебувають у постійному користуванні ПрАТ «Модуль М» (88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Баб`яка, 15, ), і пропонуються відчужити після припинення права користування земельної ділянки ПрАТ «Модуль М» внаслідок підробленої заяви, що передбачена пунктом а частини першої статті 141 ЗК України, тобто є предметом кримінально протиправних дій, що може підтвердити або спростувати наявність настання наслідків за кримінальним правопорушенням, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на вищевказані земельні ділянки, у тому числі шляхом заборони на прийняття будь-яких рішень Ужгородською міською радою щодо припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Модуль М» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії Б №076204. Отже заборона на прийняття будь-яких рішень Ужгородською міською радою щодо припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Модуль М» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії Б №076204 та арешт земельних ділянок сформованих за рахунок землі товариства, що є предметом злочинних дій, які пропонується вилучити на підставі підробленої заяви директора щодо відмови від земельних ділянок, забезпечить неможливість зміни цільового призначення, його вибуття з володіння та подальшого відчуження майна на користь інших осіб. У клопотанні прокурор також вказує на те, що наразі земельна ділянка загальною площею 12 га перебуває у комунальній власності громади міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради, та на праві постійного користування ПрАТ «Модуль М». З урахуванням наведеного, та з урахуванням уточнень, прокурор просить накласти арешт у вигляді заборони на прийняття будь-яких рішень Ужгородською міською радою щодо припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Модуль М» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії Б № 076204 та арешт у вигляді відчуження, розпорядження земельних ділянок за кадастровим номерами :70:001:0129, :23:001:0081, :23:001:0082, :23:001:0083, :23:001:0084 та :23:001:0080, що сформовані за рахунок земельної ділянки, що перебувають у постійному користуванні ПрАТ «Модуль М» (88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Баб`яка, 15, код ЄДРПОУ 05795783).

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що земельні ділянки, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки існують обґрунтовані припущення вважати, що вони є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, та можуть бути використані, як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення. Також слідчий суддя взяв до уваги, що Ужгородською міською радою прийняті рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на які прокурор просить накласти арешт, з подальшою передачею їх в оренду, у зв`язку з чим, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на земельні ділянки із забороною відчуження та розпорядження ними, оскільки існують ризики, що вказані земельні ділянки можуть бути передані іншим особам. Тому, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. При цьому, в ухвалі зазначено, що завданням арешту майна у кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики, матеріали клопотання свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити наявність достатніх підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. За таких обставин, клопотання прокурора задоволено.

В апеляційній скарзі керівник ПрАТ «Модуль М» ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :70:001:0129, :23:001:0081, :23:001:0082, :23:001:0083, :23:001:0084 та :23:001:0080 безпосередньо впливає на ПрАТ Модуль М, порушує його речові права на користування як земельною ділянкою, що перебуває під об`єктами нерухомості ПрАТ «Модуль М», так і під реалізованими об`єктами нерухомого майна, що відчужені на користь ТОВ «ІнвестГруп К», ТОВ «ІнвестГрук К-1», ТОВ «ІнвестГрук К-2», ТОВ «ІнвестГрук К-3», ПП «Ротор». Вважає, що доводи клопотання про арешт земельної ділянки є надуманими та спрямовані на перешкоджання проведенню господарської діяльності. Посилається на те, що ПрАТ «Модуль М» не заперечує та підтримує проведений поділ, підтримує подальше передання вищезгаданих 6 земельних ділянок в оренду, а прийняття Ужгородською міською радою рішень про затвердження проектів землеустрою стосовно цих земельних ділянок не зумовлює втрату геопросторових даних (поворотних точок), адже такі визначені та встановлені при формуванні земельних ділянок, а також не зумовлює їх подальше відчуження чи знищення, адже навіть після укладення договорів оренди власником залишається територіальна громада, яка в результаті почне отримувати значну матеріальну вигоду. При цьому, зазначає, що право постійного користування земельною ділянкою, що підтверджувалось Державним актом на право користування землею серії Б № 076204, у АДРЕСА_1 , загальною площею 12 га, припинилось при її поділі, тобто відразу після формування земельних ділянок із кадастровими номерами :70:001:0129, :23:001:0081, :23:001:0082, :23:001:0083, :23:001:0084 та :23:001:0080, а тому подана заяви ОСОБА_7 має формальний характер. Посилається і на те, що прокурором не доведено, що земельні ділянки підлягають спеціальній конфіскації. Також вказує на те, що в кримінальному провадженні ніхто не визнався підозрюваним, обвинуваченим, а також відсутня потерпіла сторона та цивільний позивач, так як ПрАТ «Модуль М» підтримує позицію про припинення постійного користування та дії органу місцевого самоврядування, які просить зробити. Зазначає також про те, що у клопотанні не зазначена мета арешту майна, не вказано про наявність відомостей у підтвердження ризиків припинення постійного користування земельною ділянкою та подальше її передання в оренду, і при цьому, прокурор не врахував положення ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідної до якої фізична або юридична особа може бути позбавлена права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Крім того, посилається на те, що до клопотання не додано доказів про існування проектів рішень Ужгородської міської ради про відчуження земельних ділянок, що свідчить про відсутність ризиків вибуття з володіння та будь-яких рішень про зміну конфігурації, поділу, приєднання, що в свою чергу не може зумовити втрату геопросторових даних (поворотних точок). Звертає увагу й на те, що заборона передачі земельних ділянок в оренду завдає збитків територіальній громаді щодо недоотримання орендних платежів та забороняє отримати передбачені Конституцією України земельні права їх землевласниками. Разом із тим, стверджує, що земельні ділянки не являються знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. Вказує і на те, що слідчим суддею не враховано й те, що в клопотанні не зазначено, які саме слідчі дії необхідно провести із земельними ділянками, зокрема в контексті об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 366 КК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності власника майна та його представника - адвоката ОСОБА_9 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що власник майна та адвокат належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; будь-яких клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин їх неявки не подавали, що адвокат ОСОБА_9 судове провадження просив розглянути за їх відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Колегія суддів вважає, що прокурором при зверненні з клопотанням про арешт майна, а слідчим суддею при його розгляді вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані, що призвело до постановлення незаконного, необґрунтованого та передчасного судового рішення.
Зі змісту поданого прокурором клопотання вбачається, що арешт майна полягає у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні № 0000001 внесеному 11.01.2021 до ЄРДР за ознаками передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України кримінального правопорушення.
Як убачається зі змісту клопотання в такому не вказується на те, чи відповідає майно, на яке прокурор просить накласти арешт (земельні ділянки) передбаченим ст. 98 КПК України критеріям, у тому числі, не зазначається, які саме сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за обставинами скоєння діяння передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, зберегло на собі вказане майно.
У порушення вимог передбачених ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна не вказано підстави і мету накладення арешту на майно, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Також до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам про підозру в учиненні передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України кримінального правопорушення, заявлення ким-небуть цивільного позову в кримінальному провадженні.
Дослідивши клопотання та викладені у постанові слідчого про визнання майна речовим доказом відомості, колегія суддів встановила, що у таких містяться суперечності щодо кадастрових номерів земельних ділянок, на які прокурор просить накласти арешт, у тому числі щодо їх кількості та номерів.
Окрім того, у клопотанні не вказується на те які саме слідчі процесуальні дії необхідно провести з майном, на яке прокурор просить накласти арешт.
Із приєднаної до клопотання копії постанови слідчого про визнання майна речовим доказом вбачається, що старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 визнав земельні ділянки речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Між тим, матеріали за клопотанням не містять відомостей про те ким і коли досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Я.Покладюку, а також даних про правові підстави прийняття слідчим процесуальних рішень у кримінальному провадженні.
Указане, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, на що не звернув уваги слідчий суддя при його розгляді, у зв`язку із чим, дійшов передчасного висновку про його задоволення, на підставі викладених у мотивувальній частині ухвали обставин, що у свою чергу також свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання за участі прокурора ОСОБА_5 , не приєднав до матеріалів судового провадження примірник технічного носія інформації зафіксованої процесуальної дії, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі наведеного, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведених вище недоліків, положень ч. 3 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для їх усунення, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельні ділянки, задоволенню не підлягають.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що до апеляційної скарги не додано доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість її доводів про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, які могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав керівник ПрАТ «Модуль М» ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року, якою задоволено клопотання про арешт земельних ділянок у кримінальному провадженні внесеному 11.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, за ч. 2 ст. 366 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, повернути прокурору ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Встановити строк сімдесят дві години із часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.
Копію ухвали надіслати прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: