Справа № 361/615/21
Провадження № 1-кп/361/601/21
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
12 березня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 20 листопада 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, має малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Погреби Броварського району Київської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, має малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 19 листопада 2020 року приблизно о 13 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , спрямовану на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням.

Того ж дня, приблизно о 13 год. 05 хв., реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, та передбачаючи їх настання, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії носять таємний характер, невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, незаконно, проникли на вище вказану територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де почали грузити металобрухт у виді металевих кліток, загальною вагою 115 кг, який знаходився на подвір`ї, що належить ОСОБА_7 , на садову тачку.

У подальшому, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали вивозити садову тачку з цієї території з металобрухтом вартістю 624,45 грн, проте, з причин, що не залежали від їх волі, не встигли вивезти її за територію домоволодіння, оскільки були зупинені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, обіцяв більше не вчиняти злочинів, просив суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, пояснив, що зрозумів, що вчинив погано, обіцяв більше не вчиняти злочинів, просив суворо його не карати.
Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілої, від якої до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаної особи.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, перевіривши добровільність їх позиції, роз`яснивши обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини вчинення кримінального правопорушення - злочину, що викладені в обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинувачених у вчиненні злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення частини третьої статті 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинувачених.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні не здобуто.
З огляду на вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії, які відбулися 19 листопада 2020 року вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Також суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії, які відбулися 19 листопада 2020 року вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , складену Броварським міськрайонним відділом Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, який вважає, що згідно з інформацією, що характеризує його особистість, вік, соціально-побутове середовище, історію правопорушень, а також високий рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, виправлення особи без застосування покарань, пов`язаних з обмеженням або позбавленням волі на певний строк неможливе. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на останнього таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Також суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , складену Броварським міськрайонним відділом Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, який вважає, що згідно з інформацією, що характеризує його особистість, вік, соціально-побутове середовище, історію правопорушень, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, виправлення особи без застосування покарань, пов`язаних з обмеженням або позбавленням волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на останнього таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинувачених у вчиненні злочину. Досудова доповідь долучається до матеріалів кримінального провадження.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а саме суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не одружений, хоча проживає з цивільною дружиною та донькою ОСОБА_13 , 2013 року народження, офіційно не працює. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 є щире каяття, при цьому відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого ОСОБА_14 , тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинене кримінальне правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.
При цьому суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 відсутні.
Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_14 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65 КК України та буде необхідним для виправлення ОСОБА_14 , запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особистості та є достатнім, для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а саме суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не одружений, має малолітнього сина ОСОБА_15 , 2012 року народження, офіційно не працює. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, при цьому відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинене кримінальне правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.
Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відсутні.
Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого ОСОБА_6 та є достатнім, для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не обирався.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відсутній.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на залучення експерта на проведення експертизи (висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 22 грудня 2020 року № СЕ-19/111-20/61739-ТВ) у сумі 326,90 грн відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави, а саме по 163,46 грн з кожного.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме: металобрухт, загальною вагою 115 кг, залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368 - 371, 373 - 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у провадженні на проведення експертизи (висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 22 грудня 2020 року № СЕ-19/111-20/61739-ТВ) у сумі 163 (сто шістдесят три) гривень 45 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, а також у сумі 163 (сто шістдесят три) гривень 45 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази, а саме металобрухт, загальною вагою 115 кг, залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1