Справа № 524/2369/21
Провадження № 1-кп/524/354/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000354, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, на утриманні має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , 2008 року народження та доньку ОСОБА_6 , 2013 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.08.2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Автозаводському РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з 01.10.2020 року, як особа, засуджена до покарання у виді громадських робіт.
09.12.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання, а також за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Того ж дня, обвинувачений ОСОБА_4 , отримав направлення до комунального підприємства «Кременчуцьке автотранспортне підприємство 1628», для подальшого розподілення на підприємстві, де повинен був відбувати покарання у виді громадських робіт.
04.02.2021 року був складений графік виходу на роботу ОСОБА_4 на КП «Кременчуцьке автотранспортне підприємство 1628», з 04.02.2021 року по 26.02.2021 року, з яким він був ознайомлений в той же день, що підтверджується його підписом.
Але, обвинувачений ОСОБА_4 , відбувши покарання у виді 4 годин громадських робіт у лютому 2021 року, в подальшому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування громадських робіт, будучи засудженим до даного виду покарання вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 06.08.2020 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 05.02.2021 року, 08.02.2021 року, 09.02.2021 року, 10.02.2021 року, 11.02.2021 року, 12.02.2021 року, 15.02.2021 року, 16.02.2021 року, 17.02.2021 року, 18.02.2021 року, 19.02.2021 року, 22.02.2021 року, 23.02.2021 року, 24.02.2021 року, 25.02.2021 року, 26.02.2021 року, для відбування громадських робіт не з`явився без поважних причин, чим допустив грубе порушення порядку та умов відбування покарання. Тим самим ОСОБА_4 не відбув 64 години громадських робіт, тобто допустив невихід на роботу два або більше разів протягом місяця.
Відповідно до ч.3 ст. 40 КВК України ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились в ухиленні від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи засудженим до даного виду покарання.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальним проступком; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Відповідно до абз.1 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Згідно ст.. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Проте, враховуючи що ОСОБА_4 станом на 12.05.2021 року повністю відбув покарання за попереднім вироком суду у вигляді 100 годин громадських робіт, що підтверджується довідкою Автозаводського РВ Філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області № 25/1/4197-21 від 12.05.2021 року, суд рахує що у застосуванні ст. 71 КК України потреба відпала.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази вісутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1