Справа № 344/3860/21
Провадження № 1-кс/344/1571/21
У Х В А Л А
17 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000939 від 04.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2019 до Головного слідчого управління Національної поліції України звернулась співзасновниця ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (надалі товариство, підприємство) ОСОБА_4 із заявою про те, що службові особи та інші співзасновники ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у ході господарської діяльності товариства вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, а саме впродовж 2015-2017 років здійснили розтрату товаро-матеріальних цінностей підприємства шляхом реалізації виробів медичного призначення іншим пов`язаним спільною злочинною метою та родинними зв`язками фізичним особам-підприємцям, а також ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за ціною придбання таких товарів, а в окремих випадках за ціною, нижче вартості закупівель, спрямовану на подальше привласнення коштів, ухилення від сплати податків та власне збагачення. Крім того, учасником товариства ОСОБА_5 в період з 2015 по 2017 роки було надано підприємству фінансову допомогу на придбання товару медичного призначення на суму 1 025 800 грн. Однак у подальшому директор Товариства ОСОБА_6 повернув ОСОБА_5 кошти в сумі 1 661 450 грн, що на 635 650 грн більше, та якими ОСОБА_5 , діючи у змові з колишнім директором ОСОБА_6 заволоділи незаконно. Внаслідок протиправної діяльності, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » завдано майнової шкоди в розмірі приблизно 9 000 000 грн. Будучи допитана у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона є співзасновницею ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код НОМЕР_1 юридична адреса АДРЕСА_1 , яке спеціалізується на оптовій торгівлі медичними та ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; загальна та стоматологічна практика; спеціалізована оптова торгівля; установка та монтаж машин та устаткування; виробництво радіологічного електромедичного та електротерапевтичного устаткування. На час створення товариства співзасновниками була вона з часткою у статутному фонді 30%, ОСОБА_7 30%, ОСОБА_8 10%, ОСОБА_9 30%. Такий розподіл часток був оформлений рішеннями загальних зборів та відобразився у статуті. Директором підприємства був обраний ОСОБА_5 . Протягом 2006-2015 років товариство займалося господарською діяльністю, однак ніяких прибутків вона не отримувала, оскільки зі слів директора ОСОБА_5 фірма «розкручувалась». У квітні 2010 року директором товариства був призначений ОСОБА_6 , який був директором до 2018 року. 15.08.2010 відбулись зміни у складі засновників, а саме троє попередніх засновників вийшли зі складу засновників, замінивши себе на своїх родичів та знайомих. Замість ОСОБА_5 засновником товариства стала його дружина ОСОБА_5 , замість ОСОБА_9 засновником товариства став його тесть ОСОБА_10 , а замість ОСОБА_8 засновником товариства став його знайомий ОСОБА_11 . Розміри часток вказаних засновників перейшли від попередніх засновників та відповідні зміни відобразились у статуті. Таким чином з початкових засновників товариства залишилась тільки вона. У 2016 році ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_4 викупити її частку у статутному фонді та вийти зі складу засновників товариства. На цю пропозицію вона не погодилась, почала цікавитись господарською діяльністю товариства та дізналась, що обсяги товарообігу підприємства збільшились, тобто засновники мали б отримувати більший розподілений прибуток, однак по бухгалтерському обліку відображалась недостовірна інформація про низькі показники діяльності товариства. Саме в цей час вона зрозуміла, що три названі співзасновники, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та директор ОСОБА_6 є пов`язаними особами, які здійснювали господарську діяльність в супереч інтересам решти засновників товариства, тобто її, та у такий спосіб завдали їй збитків, а також збитків державі у вигляді несплачених податків. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 помер, а його дочка ОСОБА_12 відмовилась вступати до складу засновників товариства, якій мало перейти 30%. Після чого ОСОБА_5 , якій належало також 30% подала заяву про вихід зі складу засновників товариства, а ОСОБА_11 подарував свою частку у розмірі 10% ОСОБА_6 . У 2018 році колишній директор ОСОБА_6 звільнився з підприємства та забрав із собою усю бухгалтерську документацію товариства. З того часу директором призначено ОСОБА_13 . Під час відновлення втраченої бухгалтерської документації з`ясувалось, що вищенаведені особи протягом 2015-2018 років розкрадали товаро-матеріальні цінності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » різними способами. Викладені ОСОБА_4 факти неможливо перевірити без наявності відповідних підтверджуючих документів, необхідних для встановлення правомірності дій службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також інших обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які впливають на кваліфікацію кримінального правопорушення та можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що в ньому зазначені, надав пояснення про те, що внаслідок протиправної діяльності виведено кошти з прибутку підприємства, не сплачено обов`язкові платежі та податки в дохід держави, заявниці належить 30% в статутному капіталі підприємства, заявницею встановлено, що підприємство було прибутковим, попереднім директором підприємства приховано документи, які підтверджують прибутки та оборот коштів на підприємстві, створено інше підприємство ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в рамках досудового розслідування вникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації, про рух коштів на рахунках підприємств, але на даний час номера рахунків органу досудового розслідування не відомі, відомості про рахунки та банківські установи в яких вони відкриті зберігаються в ДПІ, податковим органом відмовлено в наданні інформації; в рамках досудового рослідування необхідно встановити обставини здійснення фінансової діяльності, отримати перелік працівників, відомості про осіб керівників підприємства, осіб працівників, які перебували в безпосередньому зв`язку з контрагентами підприємства, відомості щодо сплати податків та зборів, без даних відомостей факт події вчинення кримінального правопорушення не може бути перевірено; свідком викладено інформацію щодо проведення господарської діяльності, необхідно встановити розмір завданих збитів, слідчому було надано письмові вказівки щодо відомостей, які необхідно отримати, інформація щодо банківської таємниці не може бути встановлена без інформації податкового органу щодо номерів відкритих рахунків в банках.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

В ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В ст. 162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а відповідно до ч. 7 цієї статі, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення цих речей і документів.

Суб`єкту звернення до суду однозначно відомо, що запитана ним інформація належить до таємниці, що охороняється законом.

Будь-якого обґрунтування щодо можливості використання в кримінальному провадженні інформації в зазначеному обсязі суб`єктом звернення до суду в клопотанні не зазначено.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обов`язок доказування відповідних обставин та доведення перед судом їх переконливості покладено на суб`єкта звернення із клопотанням, який не виконав свого відповідного обов`язку.

Крім цього підставою надання тимчасового доступу до речей і документів, в ст. 163 КПК України вказано, умову доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні наявності достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Здійснення господарської діяльності, не визначено процесуальним законом в якості правової підстави для надання тимчасового доступу до речей і документів.

В клопотанні слідчого не вказано на правове регулювання відносин та правові підстави перебування витребуваної інформації в зазначеного органу, не надано доказів в підтвердження обставини, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код НОМЕР_1 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код НОМЕР_2 та зазначені в клопотанні фізичні особи приватні підприємці, в тому числі ті, що згідно клопотання припинили проведення господарської діяльності, подають чи подавали зазначену в клопотанні звітність вказаному в клопотанні контролюючому органу.

Також, в клопотанні розміщенно прохання про надання тимчасового доступу «…по даний час… помісячно, із зазначенням персональних даних та інших наявних відомостей…», що є абстрактною формою визначення часового періоду та обсягу інформації; не може бути встановлено на час виконання судового рішення, а також безпосередньо впливає на обсяг речей, документів та інформації без будь-якого його обґрунтування правовими підставами.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із загальних засад правосуддя є обов`язковість виконання судових рішень.

Однак не може бути виконано рішення про зобов`язання надати тимчасовий доступ до речей і документів, які визначені за абстрактним критерієм.

При цьому відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Отже на обґрунтування клопотання належить надати суду докази, визначені процесуальним законом в якості правової підстави для розкриття охоронюваної законом таємниці.

Обставини здійснення неправомірної діяльності в клопотанні слідчого не зазначено. В клопотанні вказано, що обставиною здійснення протиправної діяльності є нерівномірний розподіл прибутків підприємства між засновниками, в судовому засіданні слідчим надано пояснення, що протиправна діяльність полягає в ухиленні від сплати податків, в свою чергу згідно витягу з ЄДРДР кримінальне провадження зареєстровано та розслідується за фактом, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у період часу з 2015 по 2017 роки, будучи у попередній злочинній змові, діючи умисно, з метою особистого збагачення розтратили майно вказаного товариства, яке перебувало в їх віданні, чим спричинили збитки в особливо великих розмірах. Таким чином кримінальне провадження зареєстровано за ч.5 ст. 191 КК України, тому органом досудового розслідування не розслідується кримінальне провадження за фактом ухилення від сплати податків та обов`язкових платежів, також органом досудового розслідування не здійснюється кримінальне провадження щодо зазначених в клопотанні фізичних осіб приватних підприємців, інформація та відомості, що витребувані в рамках клопотання не складають предмет досудового розслідування. Клопотання та наданні слідчим в судовому засіданні пояснення містять взаємно суперечливу інформацію, щодо предмету досудового розслідування кримінального провадження в рамках якого подано клопотання. В описовій частині клопотання викладено обставини за господарським спором, між учасниками товариства, що не складають склад злочину за здійсненою попередньою кваліфікацією.

Слідчим не вказано, на обставини, які будуть встановлені внаслідок надання дозволу на тимчасовий доступ до запитуваної інформації, не доведено, що відомості з електронних систем звітності податкового органу мають безпосереднє доказове значення у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого проводиться, а також те, що сторона обвинувачення позбавлена будь-якої іншої правової підстави доступу до таких документів.

В прохальній частині клопотання викладено вимогу про надання доступу до «…перелік працівників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які перебували у трудових відносинах з вказаними товариствами у період відповідно з 01.01.2015 по 15.03.2021 та з 25.04.2016 по 15.03.2021, помісячно, із зазначенням персональних даних, посад та інших наявних відомостей; перелік працівників, які перебували у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_14 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_15 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 , ФОП ОСОБА_16 , ІПН НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 , ФОП ОСОБА_8 , АДРЕСА_4 , який припинив свою господарську діяльність 03.01.2020, ФОП ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_7 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , ФОП ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_8 , АДРЕСА_7 у період з 01.01.2015 по даний час, помісячно, із зазначенням персональних даних та інших наявних відомостей…» таким чином об`єктом надання тимчасового доступу є інформація щодо діяльності третіх осіб, яких клопотанням взагалі не визначено, інформація, що вказана в клопотанні містить абстрактні критерії визначення та не може бути однозначно встановленою на час виконання ухвали.

В обґрунтування клопотання покладено припущення проведення протиправної діяльності, припущення щодо завдання збитків державі внаслідок не сплати податків та зборів, що за змістом процесуального закону не визначено в якості правової підстави для розкриття охоронюваної законом таємниці.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Зловживання правами національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України не гарантується.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, втручання в охоронювану законом таємницю, якою захищено права користувача щодо значного періоду часу, які вказані в клопотанні, відповідно до кримінального-процесуального законодавства вимагає належного обґрунтування суб`єктом звернення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який зазначено в клопотанні слідчого, прокурора.

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Таким чином клопотання не відповідає вимогам, що ставляться процесуальним законом до відповідного виду клопотань; клопотання не обґрунтовано правовими підставами.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1