Справа № 152/744/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 2 червня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, військовозобов`язаного, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , працюючого єгерем в Шаргородській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 164 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи зобов`язаним, відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 2 лютого 2015 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі по 450 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 січня 2015 року і до досягнення ними повноліття, а також будучи зобов`язаним, відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 14 травня 2018 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів. Так, у період часу з 1 лютого 2019 року по 1 травня 2021 року ОСОБА_3 аліменти не сплачував, чим порушив право дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачене статті 51 Конституції України. Не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до фізичної праці, будучи офіційно працевлаштованим у Шаргородській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок на посаді єгеря, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі 60654,16 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. За період з 19 січня 2015 року по 1 травня 2021 року ОСОБА_3 допустив збільшення загальної заборгованості по сплаті аліментів до загальної суми 88365,48 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
2. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показав, що в нього дійсно є діти від шлюбу із ОСОБА_6 .. Йому було відомо, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. Дійсно, заборгованість по сплаті аліментів наразі складає близько 88000 грн. Пояснив, що в нього є усна домовленість з ОСОБА_6 щодо передачі у її власність належної йому частки нерухомого майна. За рахунок цього він має намір погасити заборгованість по аліментах. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілого та законного представника малолітнього потерпілого.
3. Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання, то покладається на розсуд суду.

4. Законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що в них з обвинуваченим дійсно є усна домовленість щодо погашення заборгованості по аліментах. Щодо призначення покарання, то покладається на розсуд суду.

ІV. Оцінка Суду.
5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
7. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.
8. Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України щире каяття.

При цьому, Суд вважає, що щире каяття проявляється в критичній оцінці обвинуваченим свого діяння шляхом визнання вини.

9. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

10.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до кримінального проступку;

10.2. враховує наслідки та обставини вчиненого проступку: форму вини - прямий умисел; бездіяльність обвинуваченого, яка спрямована на невиконання рішення суду про стягнення з нього визначеної суми аліментів на утримання дітей; злісний характер ухилення від сплати аліментів, про що свідчить тривалість ухилення, не зважаючи на наявність у обвинуваченого офіційного місця роботи та заробітної плати;

10.3. особу винного, а саме: його вік 41 рік; матеріальний стан офіційно працевлаштований; сімейний стан одружений, має на утриманні ще одну малолітню дитину від другого шлюбу; стан здоров`я нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; позитивно характеризується за місцем проживання;

10.4. наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

11. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

12. Окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку Суд враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

13. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
14. Цивільний позов по справі не заявлявся.

15. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

16. Процесуальні витрати по справі відсутні.

17. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 . Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

2. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК