УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 20.10.2020 про закриття кримінального провадження №0000480 від 28.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (справа №761/39407/20),

в с т а н о в и в:

02.06.2021 до слідчого судді Шевченківського районного суду м Києва надійшла заява, у якій скаржник ОСОБА_3 , посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявив відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 20.10.2020 про закриття кримінального провадження №0000480 від 28.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (справа №761/39407/20).
Свою заяву скаржник ОСОБА_3 мотивував тим, що слідчим суддею ОСОБА_4 під час розгляду справи не було надано можливості висловитися по суті скарги, було порушено принцип гласності і відкритості судового процесу, принцип рівності усіх учасників судового провадження перед законом та судом, змагальності сторін і його свободи в представленні суду своїх доказів, доведення перед судом їх переконливості, а також заважала реалізації прав. Також скаржник зауважував, що ухвала слідчого судді ОСОБА_4 по справі № 761/37529/20 була постановлена без участі підприємства, що також, на думку заявника, є підставою для відводу слідчого судді від розгляду даної скарги.
Вищевикладене, на думку скаржника ОСОБА_3 , викликає сумніви у неупередженості слідчого судді та є підставою для задоволення заяви про відвід.
Учасники провадження у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, не з`явились, що, однак, не перешкоджає розгляду вказаної заяви по суті.
Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Однак, у заяві скаржника ОСОБА_3 про відвід відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 20.10.2020 про закриття кримінального провадження №0000480 від 28.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
У свою чергу, наведені у заяві скаржника ОСОБА_3 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді зазначеної скарги, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України. При цьому, суть заявленого відводу, зводиться до необґрунтованих припущень скаржника з приводу порядку організації слідчим суддею судового засідання у справі № 761/37529/20.
Такого роду твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу слідчого судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 та її особистій зацікавленості в результатах розгляду справи.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява скаржника ОСОБА_3 побудована на припущеннях та зводиться виключно до його власних міркувань, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла вказувати на певну зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_4 .
Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді вказаної вище скарги чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду зазначеної скарги, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 20.10.2020 про закриття кримінального провадження №0000480 від 28.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (справа №761/39407/20), відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1