Провадження №: 1-кс/752/5130/21
У Х В А Л А
Іменем України
22.06.2021 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді оперуповноваженого Управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Національної поліції України
запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання Слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002001 від 05.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді оперуповноваженого Управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Національної поліції України.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2020 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000417 від 04.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

У подальшому обвинувальний акт передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду по суті.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.09.2020 у ОСОБА_8 виник протиправний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто особу, уповноважену на виконання функцій держави, для прийняття рішення на користь останнього.

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 до своєї протиправної діяльності залучив ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

29.05.2021 о 13 год. 39 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 8000,00 доларів США за вплив на суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі.

16.06.2021р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просив, у разі, якщо суд вважатиме, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою, а ризики, зазначені стороною обвинувачення доведеними, розглянути можливість передати ОСОБА_5 на особисту поруку ОСОБА_10 на підставі його заяви від 21.06.2021 року, застосувавши до ОСОБА_5 саме такий запобіжний захід замість домашнього арешту, оскільки, на думку захисника, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спричинить значний дисбаланс між користю для слідства та обмеженням прав особи.

Крім того, захисник вказав про те, що враховуючи, що Державне бюро розслідувань знаходиться в Печерському районі міста Києва, а клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 направлено до Голосіївського районного суду міста Києва, то розгляд даного клопотання не підсудне даному суду та відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.

Разом з цим, прокурором до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наданий наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, Державного бюро розслідувань від 04.03.2021р. за номером 29, за яким визначено місцезнаходження підрозділів органу досудового розслідування Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) та Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління за адресою: місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 7-й поверх та в окремих кабінетах у приміщенні за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 50. З огляду на що слідчий суддя вважає, що розгляд даного клопотання підсудний Голосіївському районному суду міста Києва.

Підозрюваний також заперечив проти задоволення клопотання та просив обрати будь-який інший м`якший вид запобіжного заходу, не пов`язаний з обмеженням волі, зокрема, особисте зобов`язання із покладенням обов`язків.

Від тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_10 надійшла заява, за якою він просить, у разі прийняття рішення про необхідність застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистої поруки т.в.о. начальника УБН в Київській області ДБН НП України майора поліції ОСОБА_10 .

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити дане клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002001 від 05.10.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

16.06.2021р. ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності, а саме: заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 05.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.10.2020 року, постанова про залучення ОСОБА_7 до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.10.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.05.2021 року, протокол огляду мобільного телефону від 29.05.2021 року, додатки до протоколу огляду мобільного телефону від 29.05.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.10.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 26.10.2020 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2019 року за №0000417, за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, від 31.08.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.12.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.03.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.04.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.05.2021 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відеоконтроль особи від 11.12.2020 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 14.01.2021 року, постановою про визнання речовими доказами від 29.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.05.2021 року, протоколом огляду місця події від 29.05.2021 року, протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 29.05.2021 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроля особи від 06.04.2021 року.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор зазначив, що існують наступні ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя вважає, що даний ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.
Щодо ризику впливати на свідків чи іншого підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідка, які будуть надані останнім безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ним в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.
З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

При цьому оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж домашній арешт, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та що запобіжний захід у вигляді домашнього арешт є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , опероуповноваженого Управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Національної поліції України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.
3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого по кримінальному провадженню № 0002001, прокурора та суду/слідчого судді за першим викликом;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді/суду цілодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора та слідчого суддю про зміну свого місця проживання та роботи;
- не спілкуватись (без дозволу прокурора) із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також з іншими свідками і учасниками в кримінальному провадженні № 0002001;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи ( АДРЕСА_2 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
6. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
7. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
8. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
9. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.
Слідчий суддя ОСОБА_1