У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003320.

Учасники судового провадження:

третя особа, щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_5 ,
представник третьої особи, щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на майно, тимчасово вилучене, під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме системний блок, ноутбук ASUS, блокнот з чорновими записами, аркуші паперу з чорновими записами, три бокси від карток, мобільний телефон Ксіомі Редмі 6-Про та інші речі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути майно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що про обставини, які викладені у клопотанні слідчого, їй нічого не відомо, за адресами, де надавались платні послуги вона ніколи не була, а відтак, суд безпідставно надав дозвіл на обшук квартири де вона мешкає.
Виявлене та вилучене майно не відповідає критеріям речового доказу, і слідчим не доведено необхідності накладення арешту на нього, а також наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, що є підставою для скасування арешту.
Звертає увагу на те, що їй не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, і слідчий, в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, про накладення арешту на майно звернувся до суду із пропуском строку такого звернення.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003320, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 301, ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України, встановлено, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистої наживи та незаконного збагачення, організували зайняття та забезпечення надання платних сексуальних послуг (сутенерство) відвідувачам банних комплексів «Пальмира» та «С легким паром». До вказаної незаконної діяльності залучені адміністратори вказаних банних комплексів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дізнались про можливість незаконного збагачення за рахунок виготовлення та збуту відеопродукції, зображень порнографічного характеру та вчинення розпусних дій у мережі Інтернет.
З цією метою, певними особами, підшукані та орендовані офісні приміщення на території м. Миколаєва, що підтверджується протоколами негласних слідчих (розшукових) дій.
До вказаної протиправної діяльності залучені веб моделі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які здійснювали виготовлення та збут відеоматеріалів порнографічного характеру через мережу Інтернет. Для роботи веб моделей були орендовані та облаштовані відповідним обладнанням офісні приміщення за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
19.03.2021 р. під час проведення контролю за вчиненням злочину, у формі оперативної закупки, задокументовано протиправну діяльність ОСОБА_18
29.04.2021 р. слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі, які мають значення для кримінального провадження.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, оскільки вказані предмети та їх вміст підлягають огляду для встановлення даних про вчинене кримінальне правопорушення, а саме смс повідомлень в месенджерах, відеозаписів та зображень порнографічного характеру, встановлення нікнеймів та осіб, які користувались послугами «веб-моделей», ІР адреси та сайти відвідувань, передачі грошових коштів за послуги останніх, а тому має значення речових доказів.
Слідчий суддя врахувавши, що виявлені та вилучені в ході обшуку предмети та речі, можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, у ході досудового розслідування є необхідність дослідження даного майна, з метою збереження речових доказів, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 та її представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчим суддею постановлена 07.05.2021 р. без участі третьої особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт. При цьому, як стверджує апелянт, копію оскаржуваного рішення вона отримала поштою 24.05.2021 р., проте у зв`язку з тим, що вона хворіла з 19.05.2021 р. по 02.06.2021 р. (копія лабораторного тестування від 18.05.2021 р.), то вчасно подати апеляційну скаргу не могла, скарга подала 03.06.2021 р.
Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що апелянтом зазначені поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, які підтверджуються долученими до апеляційної скарги документами, тому, в даному випадку, строк на апеляційне оскарження рішення слідчого судді підлягає поновленню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що до ЄРДР 04.12.2020 р. за № 0003320 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 301, ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України, за фактом того, що ОСОБА_7 з ОСОБА_8 організували надання платних сексуальних послуг (сутенерство) відвідувачам банних комплексів «Пальмира» та «С легким паром», до чого залучили адміністраторів цих комплексів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дізнались про можливість незаконного збагачення за рахунок виготовлення та збуту відеопродукції та зображень порнографічного характеру у мережі Інтернет. З цією метою орендувались офісні приміщення на території м. Миколаєва та залучались веб моделі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
З урахуванням наведених обставин, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи своє клопотання виниклою необхідністю.

Разом з тим, в рамках даного кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлені конкретні місця вчинення кримінальних правопорушень це у АДРЕСА_4 та «С легким паром» по АДРЕСА_5 , та офісні приміщення за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, вилученого за місцем мешкання ОСОБА_5 , слідчий мотивував його тим, що ОСОБА_5 причетна до підшукання та оренди офісних приміщень на території м. Миколаєва.

Отже, клопотання слідчого не містить даних, про те, що виявлене та вилучене, за відповідною адресою, в ході обшуку майно, у виді комп`ютерної техніки, телефону, банківських карток, блокнотів з чорновими записами та речей інтимного характеру, на даний час, має відношення до встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінальних правопорушень.
Крім того, наведені в клопотанні обставини не свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються в рамках даного кримінального провадження, при цьому, ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлялась.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про відсутність, на даний час, достатніх підстав для накладення арешту на перелічене у клопотанні слідчого майно.

Крім цього, станом на день розгляду клопотання слідчого, ані слідчому судді, ані апеляційному суду не надано доказів на підтвердження того, що виявлене та вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, за наведених обставин та порушень вимог кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , слід відмовити, а відтак подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003320, скасувати.
Ухвалити нову ухвалу. У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_20 про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003320 відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3