Справа № 591/5013/21
Провадження № 1-кс/591/2095/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві про примусове відібрання біологічних зразків,

в с т а н о в и в:

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором, про надання у кримінальному провадженні № 0001555 від 18.07.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 262 та ч.2 ст. 345 КК України, дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію та відбитків рук у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення судової молекулярно-генетичної та дактилоскопічної експертиз. Клопотання слідчий мотивує тим, що добровільно підозрюваний ОСОБА_6 зразки букального епітелію та відбитків рук не надає, а без отримання вищевказаних зразків є неможливим повне і всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів, наведених в ньому.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання за необгрунтованістю, вважає, що примусове відібрання зразків у підозрюваного ОСОБА_6 призведе до порушення права на захист останнього, зокрема права не свідчити проти себе в розумінні практики ЄСПЛ, а саме рішень «Х та У проти Нідердандів», «Яллог проти Німеччини», «Функе проти Франції» та «Джей.Бі. проти Швейцарії». Також пояснила, що постанова про відібрання біологічних зразків у її підзахисного була винесена неповноважним прокурором, який не є військовим прокурором, ОСОБА_6 не довіряв слідчим ГУНП в Сумській обл. та крім того на момент відібрання у останнього біологічних зразків був відсутній захисник.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0001555 за підозрою зокрема ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 262 та ч.2 ст. 345 КК України.

18.07.2021 прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні було винесено дві постанови про відібрання зразків букального епітелію та відбитків рук у ОСОБА_6 .

До клопотання було долучено витяг з ЄРДР, у якому відсутні відомості про прокурора ОСОБА_7 , як про процесуального керівника, також до матеріалів клопотання не надано відповідної постанови про групу прокурорів.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що відповідні докази на підтвердження повноважень прокурора існують в матеріалах кримінального провадження, однак слідчим до клопотання вони додані не були.

Як вбачається з постанов про відібрання біологічних зразків, відібрання зразків було доручено слідчим. Відомості про те, що біологічні зразки повинні бути відібрані лікарем чи експертом, в постанові відсутні.

В той же день згідно протоколів отримання зразків для експертизи 18.07.2021 слідчий СУ ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_8 в приміщенні кабінету слідчого запропонував ОСОБА_6 добровільно надати зразки букального епітелію та відбитків рук, однак останній відмовився. Під час вказаної пропозиції ні лікар ні експерт не були присутніми, також в протоколах відсутні дані про те, що ОСОБА_6 пропонувалося надати біологічні зразки за участю лікаря чи експерта.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що у ньому відсутні відомості про слідчого ОСОБА_8 , як про слідчого, також до матеріалів клопотання не надано відповідної постанови про групу слідчих.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, за практикою Європейського судуз прав людини фізична недоторканність особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Також на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя з огляду на практику ЄСПЛ зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканини організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

У контексті збирання доказів у рамках кримінального провадження, узяття зразків букального епітелію у підозрюваного становить обов`язкову медичну процедуру, котра, хоч і є малозначною, все ж має вважатися втручанням у право на приватне життя (рішення у справах «Jalloh v. Germany», п.70; «Schmidt v. Germany»).

З врахуванням викладеного обгрунтованою є відмова ОСОБА_6 у наданні букального епітелію слідчому за відсутності лікаря або експерта.

Крім того відповідно до ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Однак всупереч ч.1 ст. 245 КПК України стороною обвинувачення не надано доказів, що у кримінальному провадженні сторона обвинувачення звернулася за проведенням експертизи до експерта чи експертної установи або що відповідні експертизи призначені слідчим суддею.

Крім того в клопотанні не обгрунтовано та не надано відповідних доказів в частині, для з`ясування яких саме обставин необхідно відібрати біологічні зразки, з якими саме іншими біологічними зразками чи слідами кримінального правопорушення їх необхідно порівнювати, яке значення це має для кримінального провадження.

Вказані обставини не дозволяють слідчому судді перевірити необхідність відібрання біологічних зразків, а також оцінити пропорційність ступеня втручання в права особи необхідності відібрання таких зразків.

Враховуючи викладене підстави для задоволення клопотання відсутні.
В той же час суд не може прийняти до уваги зазначені захисником заперечення щодо порушення права на захист в частині посилання на рішення Європейського суду з прав людини, оскільки фактичні обставини, зазначені у цих рішеннях не є аналогічними з фактичними обставинами, встановленими при розгляді клопотання слідчого, тобто вказані рішення не є ревалентними.
Слідчий суддя враховує при цьому, що Європейський суд з прав людини у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» (рішення від 17.12.1996) вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це право не поширюється на застосування у кримінальному провадженні інформації, яку можна отримати від обвинуваченого, вдаючись до примусових повноважень, але яка існує незалежно від волі підозрюваного, наприклад, документи, вилучені за судовим наказом, проба дихання, крові і сечі, а також тканин тіла, з метою проведення ДНК-аналізів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-164, 241, 245 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1