Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 672/1462/20
УХВАЛА
Іменем України

18 лютого 2021 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвалою Городоцького районого суду Хмельницької області від 22.12.2020 у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього обов'язок в період з 22.00 год. до 06.00 год. не залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду. Незважаючи на це, 05.01.2021 о 12 год. 09 хв. ОСОБА_5 було затримано в м. Києві в порядку ст. 208 КПК України та доставлено в Голосіївське управління поліції ГУНП в м. Києві, де відносно останнього порушено кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК України. Крім того, 16.01.2021 о 00 год. 19 хв. та 21.01.2021 о 00 год. 10 хв. під час перевірки працівниками СРПП Городоцького ВП ОСОБА_5 був відсутній за місцем проживання або умисно не відчиняв двері квартири. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 є раніше судимим, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, офіційно ніде не працює, не має міцних соціальних зв'язків та постійного джерела доходів, може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому підстав для застосування більш м'яких запобіжних заходів немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти зміни раніше обраного запобіжного заходу на тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні даного клопотання. Зокрема захисник пояснив, що стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обвинувачений порушував умови обраного до нього на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Так, стороною обвинувачення не доведено, що Кочмар, виїхавши 06.01.2021 в м. Київ, залишив місце свого проживання раніше ніж о 06.00 год., а також не доведено, що останній не був за місцем проживання після 22 год. 00 хв. 16 та 21 січня 2021 року.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі.

22 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 22 лютого 2021 року.

На ОСОБА_6 було покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом, не залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду - з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В силу ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Однак, під час розгляду даного клопотання прокурором не надано доказів обставин про недостатність застосування до Кочмара більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою суд враховує, що останній має постійне місце проживання, виконував відповідні процесуальні обов'язки під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню, а стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений порушував раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Враховуючи доведеність прокурором обставин, що зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але недоведеність обставин, передбачених у п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, слід продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно частини другої цієї статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що такий запобіжний захід як домашній арешт може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 181, 183, 193, 194, 205, 314 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився і проживає в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, строком на 60 днів - до 18 квітня 2021 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду з 22.00 години до 06.00 години наступного дня.

Строк дії ухвали закінчується 18 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1