Справа № 752/185/20
Провадження по справі № 1-кп/752/1654/21
В И Р О К
іменем України

"27" травня 2021 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0001719, дані про яке 12.11.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відносно якого ухвалою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2019 закрито кримінальне провадження, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 366-1 КК України, на підставі ст.. 45 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:
ОСОБА_3 , маючи намір на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права і звільняє від обов`язків, діючи умисно у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше вересня 2018 року, перебуваючи за місцем зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 , вклеїв фотокартку зі своїм зображенням до посвідчення «Учасника бойових дій» серії НОМЕР_2 , виданого управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 від 14.03.2016 на ім`я ОСОБА_4 , яке йому не належить, тим самим підробив посвідчення з метою його подальшого використання.
Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_3 у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права і звільняє від обов`язків, з метою його подальшого використання, тобто у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Він же, 12.11.2019 о 18 год. 50 хв., маючи намір на використання завідомо підробленого документа, проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду у громадському транспорті, діючи умисно пред`явив контролеру станції метрополітену завідомо підроблене ним посвідчення «Учасника бойових дій» серії НОМЕР_2 , виданого управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 від 14.03.2016 на ім`я ОСОБА_4 .

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_3 у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений під час дізнання, у присутності захисника ОСОБА_5 склав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку, та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку, є доведеною.

При обранні покарання ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним діянь, які відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками; данні про його особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психологічним наглядом не перебуває, до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Ураховуючи вищезазначене, а аткож наявність прямого умислу на вчинення кримінальних проступків, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 за кожний з інкримінованих правопорушень у виді обмеження волі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 підлягає призначенню за сукупністю правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчинених діянь, у тому числі і матеріальної шкоди, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе в умовах здійснення контролю за його поведінкою, тому відповідно до вимог ст. 75 КК України суд звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладає ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальний правопорушень.

Питання про речові докази та процесуальні витрати підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи № 17-3/1825 від 19.11.2019 в розмірі 2288 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень).

Речовий доказ посвідчення «Учасника бойових дій» серії НОМЕР_2 , зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001719.
Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1