Справа № 588/389/21
№ провадження 1-кп/588/57/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кириківка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі вимог статті 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В :

Між ОСОБА_7 та його пасинком ОСОБА_8 близько 17 години 09.02.2021 в кімнаті будинку домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_7 з метою спричинення тілесних ушкоджень, стоячи напроти ОСОБА_8 , який сидів на ліжку, кулаком правої руки наніс йому близько 3 ударів в область обличчя, голови, внаслідок чого ОСОБА_8 повалився на ліжко на правий бік та лівою рукою прикривав обличчя. ОСОБА_7 , схилившись над ним, кулаком правої руки наніс близько 5 ударів в область голови, обличчя та лівого передпліччя. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 підняв ОСОБА_8 з ліжка, та коли він перебував у положенні стоячи, кулаком правої руки наніс йому близько 4-5 ударів в область грудної клітини та тулуба.

Внаслідок указаних умисних протиправних дій ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді гематоми та садна по латеральній поверхні лівого передпліччя, набряку м`яких тканин у ділянці лівої скулової (виличної кістки), гематоми у ділянці лівого ока, садна в ділянці лоба справа, гематоми правої параорбітальної ділянки правої верхньої щелепи.

Указані тілесні ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , після одруження з якою з ними став проживати за адресою: АДРЕСА_2 її син від першого шлюбу - ОСОБА_10 . Він з пасинком намагався налагодити відносини, давав йому керувати власними транспортними засобами, при цьому хотів його заохотити до участі у допомозі по домогосподарству та інших його справах. Проте, ОСОБА_10 , будучи вдома, як правило, був у власній кімнаті за комп`ютером. Сварки часто почали виникати з побутових питань, зокрема, ОСОБА_10 , будучи дорослим не дивився, що дрова треба принести, щоб підтримувати тепло у будинку. ОСОБА_7 висловлював своє невдоволення дружині з цього приводу, намагався розмовляти з ОСОБА_10 , але він часто під час розмови не реагував ніяк. 09 лютого 2021 року увечері після заробітків, обвинувачений прийшов додому і побачив, що у печі знову закінчились дрова, але ніхто не потурбувався, щоб їх занести. З цього приводу почалась сварка у обвинуваченого з дружиною ОСОБА_11 , в ході якої він висловлював обурення тим, що ОСОБА_10 , будучи вдома, знову нічого не робить, не міг дров запасти. ОСОБА_7 при цьому, вживши пів пляшки горілки, після словесної сварки з дружиною, забіг у кімнату до потерпілого, та висловлюючи претензії з приводу незаготовлених дров, наніс пасинку спочатку 3 удари кулаком правої руки по обличчю та голові, коли він сидів на ліжку, від чого потерпілий впав на ліжко. Після цього обвинувачений зазначив, що наніс пасинку ще 5 ударів кулаком в область його голови, обличчя та передпліччя, коли він вже лежав на ліжку закриваючись від удару і повернувшись спиною. Потім ОСОБА_7 підняв ОСОБА_8 з ліжка та наніс ще 4 чи 5 ударів у тулуб. У подальшому обвинувачений вийшов з кімнати, допомоги не надавав, а дружина принесла сину рушник, викликала працівників поліції, з якими вони поїхали спочатку у відділення поліції, а потім до лікарні. Обвинувачений вказав, що все це трапилось, тому що в нього «накипіло», він не розуміє як дорослий хлопець не допомагає по господарству, розуміє, що вчинив неправильно, шкодує, але вибачення у ОСОБА_10 не просив, вони не розмовляли після того, що сталось. ОСОБА_7 через дружину просив передати ОСОБА_10 пропозицію забрати заяву в обмін на мотоцикл, але він відмовився.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що обвинувачений є чоловіком його матері ОСОБА_9 . Після розлучення батьків він близько року тому почав проживати з матір`ю та вітчимом за адресою: АДРЕСА_2 . З обвинуваченим у нього склались неприязні відносини, декілька разів були сварки на ґрунті побутових питань. Потерпілий вказав, що він допомагав по господарству, рубав і приносив дрова, але вітчим казав, що він не так все робить. На початку лютого цього року, точної дати не пам`ятає, був з матір`ю вдомапо АДРЕСА_2 . Будучи у своїй кімнаті, почув, що приїхав додому ОСОБА_7 , чув, що між ним та матір`ю почалась сварка, про що сварились не чув. Потім раптом у кімнату забіг обвинувачений, та з використанням образливих слів у присутності матері наніс потерпілому, який сидів на ліжку, три удари кулаком у ліву частину обличчя. ОСОБА_8 вказав, що від ударів він впав на ліжко на правий бік, а обвинувачений продовжив наносити удари по голові, від яких він намагався прикриватись. Після цього обвинувачений штовхнув його з ліжка до стіни і наніс декілька ударів у тулуб і вийшов з кімнати. Мати принесла рушник, оскільки з носа йшла кров, після чого потерпілий пішов у ванну кімнату умиватись. Після приїзду працівників поліції за викликом матері, всі поїхали до відділення поліції, а потім у лікарню. ОСОБА_8 повідомив, що після побиття перейшов жити до свого батька у с.Кам`янка, з тиждень були видимі синці, боліла голова та щелепа, боляче було їсти. З батьком проживає і на цей час, проте якби не було побиття, залишився жити з матір`ю. З обвинуваченим не спілкується наразі взагалі, він вибачення не просив, з ним не говорив з приводу вчиненого, але потерпілий вказав, що пробачив ОСОБА_7 , просив суворе покарання не призначати, тому що і так у нього скрутне становище через різні судові справи. ОСОБА_8 підтвердив, що мати передавала йому пропозицію обвинуваченого забрати заяву в обмін на мотоцикл, але він відмовився, врахував пораду свого батька.
Показання обвинуваченого та потерпілого у частині часу, місця, способу і механізму заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, кількості ударів та їх локалізації в цілому узгоджуються між собою, підтверджують обставини пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим і потерпілим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який є особою 38 років, працездатний, попередня судимість якого погашена, він не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває у лікаря-нарколога на профілактичному обліку.
Як пом`якшуючі вину ОСОБА_7 обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає сприяння у розкритті кримінального проступку, оскільки обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального проступку, що мають істотне значення для повного його розкриття
Проте, суд не вбачає підстав для визнання наявності у обвинуваченого щирого каяття з огляду на таке.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень, що об`єктивно підтверджується вчиненням відповідних дій, у тому числі спрямованих на усунення заподіяної шкоди. Йому притаманне не просто формальне визнання винуватим тих обставин, які ставляться в провину, а дійсне засудження свого вчинку, визнання його антигромадського характеру, готовність змінитись, що характеризує поведінку винуватого з позицій його психологічної переорієнтації.
Каяття, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення та осуду своєї поведінки, насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.
Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що саме по собі визнання вини і надання показань ОСОБА_7 не є достатнім для визнання у нього наявності такого психічного стану винної особи, який характеризує щире каяття. З моменту вчинення кримінального проступку і до завершення судового розгляду обвинувачений не вибачився безпосередньо перед потерпілим, під час показань намагався виправдовувати свої дії поведінкою ОСОБА_8 у побуті. Дій, спрямованих на відшкодування завданої потерпілому шкоди з метою зменшення негативних наслідків кримінального проступку ОСОБА_7 не вчинив. Пропозицію висловлену ОСОБА_7 потерпілому через дружину подарувати мотоцикл в обмін на відмову ОСОБА_8 від заяви, поданої в поліцію, суд розцінює як спробу обвинуваченого уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Пропозиція компенсації завданої потерпілому шкоди, як складова щирого каяття, не може містити умов подібного змісту.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до статті 67 КК України, на підставі досліджених матеріалів не встановлено і у пред`явленому обвинуваченні відсутні.
Отже, з огляду на викладене вище, дані про особу обвинуваченого, характер вчиненого ним діяння, яке належить до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством і призвело до вимушеної зміни потерпілим ОСОБА_8 місця проживання окремо від матері, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1