Ухвала

22 лютого 2021року
м. Київ
справа № 332/1682/17
провадження № 51 814 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001171,
встановив:
Із копій оскаржуваних судових рішень вбачається, що вироком Заводського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2020 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді шести місяців арешту.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 січня 2021 року повернуто апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2020 року на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутності підстав для поновлення цього строку.

У касаційній скарзі потерпіла просить скасувати вирок та ухвалу про повернення апеляційної скарги.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте потерпіла подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 424 КПК вирок суду першої інстанції, який не переглядався судом апеляційної інстанції по суті, не може бути предметом перегляду у суді касаційної інстанції.

Згідно з ч. 6 ст. 399 КПКухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку. При цьому, не погоджуючись з такою ухвалою апеляційного суду, особа яка подає касаційну скаргу, повинна керуватися статтями 436, 438 КПК. А тому, зазначену в касаційній скарзі вимогу про скасування вироку, який відповідно до приписів ст. 424 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, та ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, викладено без урахування положень ст. 436 КПК.

Також, посилаючись на незаконність судових рішень, касатор повинен вказати

на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Окрім зазначеного, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги взагалі не додано копій оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишити без руху

і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3