Справа № 126/2855/20
Провадження №11-кп/801/364/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 року у кримінальному провадженні №0000069 від 06.02.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказати у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.185 КК України ( в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року) до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Зазначити у мотивувальній та резолютивній частині вироку про стягнення з ОСОБА_7 326, 88 грн. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи №1191/1192/20-21 від 18.02.2020 року.
Вказати в резолютивній частині вироку про скасування арешту, накладеного на вісімнадцять кущів троянд ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду від 18.02.2020 року, та про залишення їх потерплій ОСОБА_9 .
В решті вирок залишити без змін.
Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок за наступних обставин.

13 грудня 2019 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, прийшла до домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , де біля паркану даного домоволодіння, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих спонукань, руками висмикнула належні ОСОБА_9 посаджені вісімнадцять кущів троянд, а саме: дев`ять кущів троянд сорту «Red Piano» та дев`ять кущів троянд сорту «Pink Piano», вартістю 45 гривень 28 копійок за один кущ, які взявши на руки, таємно викрала.
Після цього, ОСОБА_7 вищезазначені кущі троянд понесла до домоволодіння за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , та посадила їх на своїй земельній ділянці перед житловим будинком, які 06 лютого 2020 року під час огляду вилучено працівниками поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Своїми діями ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1191/1192/20-21 від 18 лютого 2020 року, спричинила майнову шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 815 гривень 04 копійки.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки, незважаючи на те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинила 13.12.2019 року до набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, суд, призначаючи покарання застосував санкцію ч.1 ст. 185 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року.
Бершадський районний суд Вінницької області, незважаючи на те, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення і до дати ухвалення вироку щодо неї редакція ст. 185 КК України змінювалася, не вказав ,в якій саме редакції він застосував дану норму.
Прокурор звертає увагу, що у кримінальному провадженні проводилась судово-товарознавча експертиза №1191/1192/20-21 від 18.02.2020 року та розмір процесуальних витрат на залучення експерта для її проведення становить 326, 88 грн., проте суд питання про звільнення ОСОБА_7 від оплати процесуальних витрат у зв`язку з її майновим станом не вирішував, а тому вони підлягають стягненню з обвинуваченої.
Також суд не вирішив долю речових доказів, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону ст.100, ст.374 КПК України та впливає на правильність судового рішення.
Отже, Бершадський районний суд Вінницької області при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 допустив порушення вимог ст.100, 119, 124, 370, 374 КПК України, які перешкодили йому ухвалити законне та обгрунтоване рішення, а тому вони є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , просив вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вказати у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.185 КК України ( в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року) до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн, зазначити у мотивувальній та резолютивній частині вироку про стягнення з ОСОБА_7 326, 88 грн. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи №1191/1192/20-21 від 18.02.2020 року, вказати в резолютивній частині вироку про скасування арешту, накладеного на вісімнадцять кущів троянд ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду від 18.02.2020 року, та про залишення їх потерплій ОСОБА_9 , в решті вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 409 КК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції єнеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

В редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 року санкція ч.1 ст. 185 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку 13.12.2019 року, передбачала крім інших покарання у виді штрафу до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22. 11. 2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12. 2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, санкцією ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), передбачено покарання крім інших у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто посилено кримінальну відповідальність особи у разі призначення їй покарання у виді штрафу.
Таким чином, у разі засудження особи за кримінальний проступок, який вчинено до 01.07.2020 року покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч не може бути призначено, оскільки погіршує становище особи.

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. за кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, яке нею вчинено 13.12.2019 року до дня набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року
При призначенні покарання за ч.1 ст. 185 КК України суд застосував Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11. .2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, тобто застосував закон, який не підлягав застосуванню.
Бершадський районний суд Вінницької області, незважаючи на те, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення 13.12.2019 року і до дати ухвалення вироку 28.12.2020 року редакція ч.1 ст. 185 КК України змінювалася, не вказав, в якій саме редакції він застосував дану норму.
Суд першої інстанції при винесенні вироку, призначив більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією ч.1 ст. 185 КК України в редакції Закону 1449-VI від 04.06.2009 року), що відповідно п.4 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, суд, призначаючи покарання за ч.1 ст. 185 КК України, редакція якої змінювалась, не зазначив в якій редакції застосовано дану норму.
Апеляційні вимоги прокурора в частині призначення покарання за ч.1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 року) в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 , не вирішив питання щодо процесуальних витрат та речових доказів, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону, що суперечить вимогам ст.100, ст.119, ст.124, ст.370, ст.374 КПК України та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Обвинувальний акт № 0000069 від 06.02.2020 року судом першої інстанції розглянуто у спрощеному провадженні.
За вимогами ч.2 ст.382 КПК України встановлює, що під час ухвалення вироку за наслідками спрощеного провадження щодо кримінальних проступків застосовуються загальні (неспеціальні) норми кримінального процесу, які встановлюють вимоги до вироку суду.
Законодавчо закріплюючи визначений Кодексом порядок ухвалення вироку за наслідком спрощеного провадження, мається на увазі порядок ухвалення судових рішень, що визначений іншими статтями КПК.
Разом з тим, встановлюється особливість змісту вироку (загальні вимоги до змісту ст. 374 КПК України), що ухвалений внаслідок спрощеного провадження.
У вироку, що ухвалений за результатами спрощеного провадження, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками провадження.
Згідно ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо речових доказів; рішення щодо процесуальних витрат.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як вбачається з обвинувального акту, у ньому дійсно зазначено, що речові докази у кримінальному провадженні № 0000069 від 06.02.2020 року вісімнадцять кущів троянд, на які згідно ухвали слідчого судді Бершадського районного суду від 18.02.2020 року накладено арешт та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , а також те, що витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 1191/1192/20-21 від 18.02.2020, які становлять 326 грн. 88 коп.
Однак, відсутнє документальне підтвердження та інформація щодо можливості відшкодування процесуальних витрат обвинуваченим чи компенсуватися за рахунок держави, що регулюється ст. 119 КПК України.
Також, у обвинувальному акті відсутнє посилання на постанову про визнання речовими доказами, а з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 не вбачається яких речових доказів стосується постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 07.02.2020 року.

Доводи апеляційної скарги, що відсутність рішення про долю речових доказів, щодо процесуальних витрат є істотним порушенням кримінального процесуального закону є помилковими.
Частиною 1 ст. 412 КПК встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Не вирішення питання щодо стягнення процесуальних витрат, речових доказів не може бути підставою для зміни судового рішення у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості, призначення покарання та не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судових рішень, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.
Водночас Велика Палата Верховного Суду вважає, що сторона провадження може звернутися із відповідним клопотанням до суду першої інстанції з метою вирішення питання про розподіл процесуальних витрат та речових доказів.
Оскільки вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 щодо ОСОБА_7 не вирішувалось питання щодо процесуальних витрат та речових доказів, тому дане питання може бути вирішено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 539 КПК України.
За таких підстав колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора щодо стягнення процесуальних витрат та вирішення питання речових доказів.
Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 року стосовно ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказати у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст. 185 КК України (в редакції Закону 1449-VI від 04.06.2009 року) до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
На підставі ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3