Справа № 569/3900/20
У Х В А Л А

02 березня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, -

В с т а н о в и в:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у невстановлений слідством точно день та час, однак не раніше кінця 2019 року, у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, спрямованих на протиправне заволодіння чужим майном, виник злочинний умисел на вимагання грошових коштів від приватних підприємців та заможних громадян з метою отримання незаконних прибутків на постійній основі, використовуючи злочинний вплив.

Так, з березня 2020 року (точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , отримавши інформацію від свого знайомого ОСОБА_8 про фінансовий стан мешканця м. Вараш Рівненської області ОСОБА_9 , переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, вирішив вимагати у нього грошові кошти.

Так, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_8 розробили спільний план з метою організації вимагання грошових коштів відносно ОСОБА_9 , до реалізації якого залучили ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Так, діючи по завчасно розробленому плану, о 15:06 год. 14 травня 2020 року ОСОБА_10 , попередньо домовившись з ОСОБА_8 , на автомобілі марки «ВАЗ 21099» (д.н. НОМЕР_1 ) прибув до під`їзду житлового будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де став очікувати на появу потерпілого. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 прибув за вказаною адресою на автомобілі марки «Volkswagen Passat» (реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_12 ), після чого о 16:16 год. 14.05.2020 за вказівкою ОСОБА_8 прибув ОСОБА_5 .

Протягом певного часу, а саме до 18:27 год. 14.05.2020 за появою ОСОБА_9 здійснювали спостереження ОСОБА_5 з автомобіля «ВАЗ 21099» та ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з автомобіля марки «Volkswagen Passat» (реєстраційний номер « НОМЕР_2 »).

О 18:27 год. 14.05.2020 ОСОБА_9 вийшов з під`їзду свого житлового будинку та сів до салону автомобіля марки «БМВ», яким приїхав його товариш. У цей час ОСОБА_5 на автомобілі «ВАЗ 21099» (д.н. НОМЕР_1 ) заблокував проїзд даному транспортному засобу, а з іншої сторони проїзд заблокував автомобіль марки «Volkswagen Passat» (реєстраційний номер « НОМЕР_2 ») під керуванням ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого, шляхом вимагання, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , примусили потерпілого сісти до автомобіля «Volkswagen Passat» (днз « НОМЕР_2 ») під керуванням ОСОБА_12 , де ОСОБА_11 та ОСОБА_5 сіли позаду по обидва боки від ОСОБА_9 , щоб перешкодити його можливій втечі, а ОСОБА_8 сів попереду на пасажирське сидіння. ОСОБА_10 лишився на прибудинковій території біля житлового будинку потерпілого, щоб проконтролювати безпечність відходу його співучасників з потерпілим в автомобілі.

Для реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном потерпілого, шляхом вимагання грошових коштів, приблизно о 19 год. 14.05.2020 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , вивезли потерпілого ОСОБА_9 до лісового масиву біля м. Вараш в лісосмугу, неподалік ВП «Рівненської АЕС», де із застосуванням до нього психологічного насильства, що виражалося у висловлюванні погроз заподіяння тілесних ушкоджень, знищення та пошкодження його майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій спільний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , в грубій формі почали вимагати у потерпілого грошові кошти розміром 3 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на час вчинення злочину становить 80 069,1 грн.

При цьому ОСОБА_8 застосував до ОСОБА_9 фізичне насильство, що виражалося в нанесенні кількох ударів кулаком руки в обличчя, область живота та грудної клітки. ОСОБА_11 в цей час тримав потерпілого за руку, щоб унеможливити втечу останнього. ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 спостерігали за подіями зі сторони і словесно підтримували незаконні вимоги ОСОБА_8 . Таким чином, останні подавили волю ОСОБА_9 до опору, породили в його свідомості впевненість в реальному доведенні озвучених погроз до кінця, висловили вимогу про передачу грошей в сумі 3 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на час вчинення злочину становить 80 069,1 гривень.

Виконавши всі заплановані дії, спрямовані на психологічне залякування ОСОБА_9 з метою подальшої виплати ним неіснуючого боргу, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 близько 19:50 год. 14.05.2020 привезли потерпілого додому, надавши ОСОБА_9 тиждень часу для виплати на їх користь всієї суми неіснуючого боргу в розмірі 3 000 доларів США.

Продовжуючи діяти з корисливими намірами на незаконне збагачення, шляхом вимагання неіснуючого боргу від ОСОБА_9 , о 03 годині 01 хвилині 02.06.2020 року ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 узгодили між собою витребувати з потерпілого грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, безпідставно збільшивши його в значних розмірах.

Так, з метою реалізації своїх протиправних намірів та, зважаючи на переховування потерпілого, що унеможливило зустріч з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 пред`явили через третіх осіб нову вимогу до потерпілого про виплату неіснуючого боргу в загальній сумі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на час вчинення злочину становить 800 691 гривню.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, тобто вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

25 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

-протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) заходів;

-протоколом допиту потерпілого за фактом вчиненого відносно нього вимагання грошових коштів;

-протоколом допиту свідка;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, що підозрюваний, вчинив дані правопорушення.

Разом з тим, у відповідності до 177 КПК України, існують обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику: переховування від органу досудового розслідування та/або суду - є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, а іншого більш м`якого покарання санкцією цієї статті КК України не передбачено.

У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, відсутність стримуючих факторів: (неодружений), не працюючий, відсутність сталих соціальних зв`язків, вчинення злочину із застосуванням фізичного насильства дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а тому лише перебування останнього в слідчому ізоляторі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтування ризику: незаконного впливу на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні є те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, вчиняв корисливий злочин проти власності, пов`язаний з проникненням у володіння громадян та заволодінні їх майном, але в подальшому на шлях виправлення не став. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб вимагав грошові кошти за неіснуючий борг в ОСОБА_9 , при цьому застосовували фізичне насильство відносно потерпілого, а отже схильний до вчинення в ході злочинної діяльності насильницького злочину. Зважаючи на тривале переслідування потерпілого ОСОБА_9 , завчасно розроблений чіткий план його перехоплення з метою вимагання з нього грошових коштів, до того ж у великих розмірах.

Крім того, згідно аналізу протоколів за результатами негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що при вчиненні крадіжок на території Вараського та Володимирецького районів Рівненської області ОСОБА_5 здійснював тиск на потерпілих, намагаючись припинити таким чином досудове розслідування і мати можливість уникнути відповідальності за скоєні злочини.

Тому в подальшому, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе чинити тиск на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді.

Обґрунтування ризику: перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є те що ОСОБА_5 вже тривалий час перебуває в тісних дружніх стосунках з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , спільно з якими неодноразово вчиняв злочини з метою збагачення. Зазначені особи в суспільстві позиціонують себе «злочинними авторитетами, бродягами, смотрящими», використовують свої особисті якості у злочинному середовищі і мають можливість залучити сторонніх осіб з «кримінальним минулим» з метою здійснення впливу на органи досудового розслідування, потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності так, як злочини вчиняли спільно, попередньо домовившись.

Обґрунтування ризику: вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 є те, що він продовжить займатися злочинною діяльністю, оскільки вчинення ним злочинів є основним джерелом доходу для нього. Вказаний фактор свідчить про те, що він перебуваючи на волі буде продовжувати злочинну діяльність, в складі якої вчинив ряд злочинів.

Відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів дає підстави вважати про те, що грошові кошти на проживання ОСОБА_5 , отримує шляхом вчинення злочинів.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Оскільки він раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, отже має міцні соціальні зв`язки. Крім того, уникати слідства і суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків і потерпілих не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі. Також сам добровільно з`явився в судове засідання. Вважають, що ризики на які вказує сторона обвинувачення є надуманими.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000032 від 05.02.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

24.02.2021р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, отже має міцні соціальні зв`язки. Також сам добровільно з`явився в судове засідання. Крім того, потерпілий у даному кримінальному провадженні вже допитаний в судовому засіданні, в порядку ст. 225 КПК України. Тому слідчим не доведено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих чи вчиняти інші злочини.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України; утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із потерпілим ОСОБА_9 та свідками у кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;

-утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із потерпілим ОСОБА_9 та свідками у кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до 02 травня 2021 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 02 травня 2021 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання старшому слідчому СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 .

В частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1