КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 21.03.2021 включно.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід, у виді домашнього арешту або застави у розмірі, пропорційному доходам сім`ї підозрюваного.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею належним чином не вмотивовано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя належним чином не проаналізував докази, надані стороною захисту, які характеризують особу підозрюваного.
15.02.2021 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу та зазначав, що ухвала слідчого судді містить лише припущення щодо обгрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Апелянт зазначав, що вилученої за місцем мешкання ОСОБА_7 загальної маси психотропної речовини (0,2251 та 0,2183 грами) недостатньо для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки особливо великий розмір речовини мав би становити від 15,0 г. і більше.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання не надано оцінку доказам на підтвердження наявності у ОСОБА_7 умислу та мети збуту наркотичних засобів. Доказів того, що виучені у ОСОБА_7 речовини зберігались для збуту, а не для власного вживання, у кримінальному провадженні відсутні.
Крім того, слідчим суддею не враховано відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та не взято до уваги матеріальний стан підозрюваного, унаслідок чого визначено занадто непомірний розмір застави.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження за № 0001123 від 01.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.
Згідно даних протоколу затримання від 30.11.2020, цього ж дня о 13 год. 05 хв. в приміщенні службового кабінету № 25 за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, 22а, затримано ОСОБА_7 згідно ч. 4 ст. 208 КПК України.
01.12.2020 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001123 від 01.08.2019 у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2020 застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою по 27.01.2021 включно, але не більше строку досудового розслідування, із визначенням застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, та покладенням на нього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 02.02.2021 включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001123 продовжено до шести місяців, тобто до 30.05.2021.
21.01.2021 старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2021 задоволено клопотання слідчого, та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 21.03.2021 включно.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею належно дотримані зазначені вимоги закону.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, тяжкістю злочину та його наслідками, даними про особу підозрюваного, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про відсутність належних доказів обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а тому посилання апелянта на невірну кваліфікацію дій підозрюваного, відсутність у нього умислу та мети збуту наркотичних засобів, є передчасними.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Викладені в апеляційній скарзі доводи про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується, що на даний час продовжують існувати ризики переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження щодо ОСОБА_7 строку дії виняткового запобіжного заходу.
Разом з тим, як встановлено колегією суддів, згідно даних ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2020, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 27.01.2021 включно, слідчим суддею визначено заставу в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, та покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 02.02.2021 включно.
Звертаючись із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2020, слідчий в клопотанні порушував питання про продовження строку тримання під вартою на 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, та покладенням на нього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім того, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, залишив поза увагою положення вищевказаної статті та вимоги клопотання слідчого у частині визначення підозрюваному розміру застави з покладенням на нього обов`язків, та не вирішив питання щодо визначення ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, колегією суддів не встановлено обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, за наявності яких слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу підозрюваного та його майновий стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів клопотання слідчого щодо необхідності визначення підозрюваному застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

На переконання колегії суддів, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу з доповненнями захисника слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якоюклопотання слідчого задовольнити, та продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 21 березня 2021 року включно, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень, та покладанням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з подальшим утриманням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001123 від 01 серпня 2019 року, а саме до 21 березня 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 336 320 гривень у національній грошовій одиниці.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.
- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 21 березня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3