Провадження № 1-кс/127/553/21
У Х В А Л А
Іменем України
16 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
заявника: ОСОБА_3
представника відділу поліції №1: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважений осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 29 грудня 2020 року
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що він звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення поліцейськими відділу поліції №1 та відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, яка була зареєстрована в відповідальною особою відділу поліцї.
Однак, станом на день подання даної скарги, заявник, не отримав від ГУНП у Вінницькій області будь-якого повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР за поданою заявою.
Таким чином, бездіяльність вище зазначених осіб полягає у тому, що останні не внесли відомості в ЄРДР протягом 24 годин з моменту отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Вищевказані дії заявник вважає протиправними, у зв`язку з чим просив скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити. Крім того, додатково уточнив, що станом на дату розгляду даної скарги його вимоги стосуються заяви, яка була подана ним до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 29.12.2020, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами відділу поліції №1 та відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Представник відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечував, щодо поданої скарги, посилаючись на те, що ним, як дільничим інспектором, усі звернення ОСОБА_3 розглянуті та у встановлений законом строк надано відповіді заявнику. Що ж стосується неправомірних дій правцівників поліції, то перевірка таких заяв не входить до компетенції дільничого інспектора
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Заслухавши пояснення заявника, інспектора, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.
Як вбачається з матеріалів справи 04.12.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 з вимогами:

- скасувати відписку від 24.11.2020 видану ОСОБА_3 та від 08.09.2020, зобов`язати керівництво Лівобережного ВП провести об`єктивне розслідування злочину вчиненого ОСОБА_5 та зобов`язати його звільнити прохід;

- керівництво Лівобережного ВП, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , притягнути до відповідальності за бездіяльність.

За наслідками розгляду скарги, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність т.в.о. заступника начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , яка полягає в не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 15.09.2020.

Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2021 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , вищезазначену ухвалу суду першої інстанції від 18.12.2020 скасовано та призначено новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий суддя ухвалюючи оскаржуване рішення за скаргою ОСОБА_3 обмежився аналізом події, яка мала місце між останнім та його сусідом ОСОБА_10 , незважаючи на те, що конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 є предметом розгляду в іншому кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить аналізу події з приводу якої ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою від 04.12.2020 року, а саме конфлікт із сусідом ОСОБА_5 з приводу усунення перешкод в користуванні спільним приміщенням, у зв`язку з чим допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, з пояснень ОСОБА_3 , апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не розглянув скарги ОСОБА_3 від 04.12.2020, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості прийняте рішення, тому апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді скарги ОСОБА_3 слідчий суддя неодноразово намагався з`ясувати у заявника предмет скарги та уточнити вимоги скарги.

За наслідками проведених підготовчих дій ОСОБА_3 пояснив, що ним оскаржується бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо не внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 29.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення працівниками Лівобережного відділу поліції: заступником начальника Яворським О, ОСОБА_11 , начальником відділу поліції ОСОБА_12 , начальником СДПО ОСОБА_13 , дільничим інспектором ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що станом на дату розгляду скарги судом першої інстанції (18.12.2020) заяви ОСОБА_3 до ГУНП у Вінницькій області від 29.12.2020 ще не існувало, а тому така заява не могла бути предметом дослідження суду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд зазначає про те, що суд суд першої інстанції не розглянув скарги ОСОБА_3 від 04.12.2020, а не від 29.12.2020.

Однак, відповідно до частини першої статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки при новому розгляді скарги заявник просив визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо не внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 саме від 29.12.2020, з урахуванням положень статті 26 КПК України, саме ці вимоги є предметом дослідження суду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 додатково пояснив, що працівники Лівобережного відділу поліції: заступник начальника Яворський О, ОСОБА_14 , начальник відділу поліції Голуб Ю, начальник СДПО ОСОБА_13 , дільничий інспектор ОСОБА_4 дупускають бездіяльність, оскільки не проводять розслідування його заяв про злочин вчинений ОСОБА_5 та не зобов`язали його звільнити прохід, не виконують вказівки вищестоящого керівництва..

Виходячи з вимог скарги судом встановлено, що 29.12.2020 ОСОБА_3 звернувся до начальника ГУНП у Вінницькі області ОСОБА_15 із заявою про бездіяльність працівників Лівобережного відділу поліції: заступника начальника Яворського О, ОСОБА_16 , начальника відділу поліції ОСОБА_17 , начальника СДПО ОСОБА_13 , дільничого інспектора ОСОБА_4 ..

Заява мотивована тим, що « ОСОБА_3 повідомив про бездіяльність працівників Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, що на звернення потерпілого ухиляються від розслідування злочину. Зазначивши у своїй заяві осіб, у діях яких на його думку вбачається бездіяльність, а саме: заступник начальника Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_18 ; слідчий Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 ; начальник Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_20 ; начальник СДОП Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 ; дільничний офіцер поліції СДОП Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_21 ..
Дана заява була отримана уповноваженою особою ГУНП у Вінницькій області 29.12.2020 та зареєстрована за номером 11/К-5630.

22 січня 2021 року заступником начальника ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_22 громадянину ОСОБА_3 було направлено лист №К-834/04/12-2021, яким повідомлено останнього про те, що Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області проведено перевірку за відомостями, викладеними у його звернені від 29.12.2020 щодо можливих неправомірних дій поліцейських відділу поліції № 1 та відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та встановлено, що проведеною перевіркою порушень дисципліни та законності в діях поліцейських зазначених підрозділів не встановлено.

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214КПК України, зокрема містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначив у своїй заяві ОСОБА_3 та пояснив у судовому засіданні, підставою для звернення із заявою до ГУНП у Вінницькій області стала бездіяльність працівників поліції, а саме: заступника начальника Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_23 ; слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_24 ; начальника Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_25 ; начальника СДОП Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 ; дільничного офіцера поліції СДОП Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_21 , які допускають бездіяльність, оскільки не проводять розслідування його заяв про злочин вчинений ОСОБА_5 .

Разом з тим, ні у своїй заяві, ні у судовому засіданні заявник не зміг пояснити у чому саме полягає бездіяльність зазначених осіб, чи їх неправомірні дії, та яке саме правопорушення, на його думку, було вчинене зазначеними особами.

Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Отже, з поданої заяви ОСОБА_3 та з її змісту не вбачається зазначення обставин та фактів, які б свідчили про вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , суд вважає, що повідомлення, яке надійшло до ГУНП у Вінницькій області не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Крім того, пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування: злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» для одержання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності Державного бюро розслідувань, або необґрунтовані активи, виявлення яких належить до компетенції Державного бюро розслідувань, створюється спеціальна телефонна лінія, а також забезпечується можливість подання таких заяв і повідомлень, у тому числі без зазначення прізвища, імені, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, через офіційний веб-сайт Державного бюро розслідувань та засобами електронного зв`язку. Усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Пунктом 1 частини четвертої статті 216 КПК України передбачено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу на те, що заяви щодо вчинення кримінальних правопорушень прокурорами чи слідчими мали б подаватися до до відповідного територіального підрозділу Державного бюро розслідування, а відтак і скарги, щодо бездіяльності таких органів має розглядати суд за місцем розташування підрозділу ДБР.

Однак, в порушення наведених норм ОСОБА_3 з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся до ГУНП у Вінницькій області, а не територіального відділу ДБР, та зі скаргою звернувся до Вінницького міського суду, а не до суду за місцем розташування підрозділу ДБР, що виключає можливість задоволення скарги.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2020 року справа №127/13250/20.
Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважений осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 29 грудня 2020 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: