УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5742/21

Номер провадження 1-кс/495/1828/2021

23 липня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Сарата Одеської області, перебуває в цивільному шлюбі, працює на автомийці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2021 на розгляд до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, 18.07.2021, ОСОБА_4 , о 08 годині 45 хвилин, здійснив телефонний дзвінок своєму знайомому ОСОБА_8 , та запропонував йому зустрітися біля універсаму «Копійка», який знаходиться по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський Одеської області. В цей же день о 09 годині 26 хвилин, ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_4 і запитав у останнього де він знаходиться, так як вже перебуває біля універсаму «Копійка» по вул. Ізмаїльській, на що ОСОБА_4 , сказав, щоб ОСОБА_8 , йшов до автомобільної мийки, яка розташована по вул. Соборна в м. Білгород-Дністровський. Далі ОСОБА_4 , зустрівшись з ОСОБА_8 , на розі вулиць Соборна та Першотравнева, попрямували до недобудованої будівлі, яка розташована по вул. Московський на березі Дністровського лиману, більш точну адресу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим.

Перебуваючи в приміщенні недобудованої будівлі ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_8 , шляхом куріння вжили наркотичну речовину канабіс, яку приніс собою ОСОБА_4 . Під час вживання наркотичної речовини у ОСОБА_4 , виник конфлікт з ОСОБА_8 , на ґрунті того, що ОСОБА_8 , почав казати ОСОБА_4 , що останні дуже рідко його пригощає наркотичною речовиною канабіс. Під час конфлікту у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 . Реалізуючи свій раптово виниклий намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , розуміючи, усвідомлюючи та оцінюючи наслідки своїх дій, їх характер, підняв з землі частину цегли та правою рукою, умисно наніс цеглою, яка знаходилась у нього у руці ОСОБА_8 два удари в область голови, а саме тім`яної та лівої скроневої частини, чим спричинив ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді розтрощення черепу, від яких ОСОБА_8 помер.

Після чого ОСОБА_4 , побачивши, що ОСОБА_8 з розтрощеним черепом впав на землю без ознак життя зник з місця події в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідозрюється в умисному протиправному заподіяні смерті іншій людині, тобто у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість повідомленої 22.07.2021 ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.07.2021 покинутої недобудови по вул. Московській в м. Білгород-Дністровський в ході якого виявлено труп гр. ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями у вигляді розтрощення черепу, ВІД яких ОСОБА_8 помер, також виявлено та вилучено 2 фрагменти цеглини неправильної форми зі слідами бурого кольору; протоколом огляду за адресою АДРЕСА_2 , в якій мешкав ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 яка пояснила що 18.07.2021 року її сину ОСОБА_8 зателефонували о 08 год 45 хв та повідомили про термінову зустріч, після чого останній покинув домівку; протоколом впізнання ОСОБА_8 потерпілою ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду вилученого мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом обшуку в будинку підозрюваного ОСОБА_4 в ході якого вилучено коробку від мобільного телефону та чоловічі шорти зі слідами бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом впізнання свідком ОСОБА_12 яка впізнала підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 який підтвердив що підозрюваного ОСОБА_4 18.07.2021 року не було на роботі; лікарським свідоцтвом про смерть № 269 від 21.07.2021 року згідно якого смерть ОСОБА_8 настала і результаті розтрощення черепу, ушкодження в наслідок контакту з тупим предметом; увалами суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації про абонентський номер яким користувався ОСОБА_4 інформацією про абонентський номер яким користувався ОСОБА_4 ; ухвалами суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації про абонентський номер яким користувався ОСОБА_8 ; інформацією про абонентський номер, яким користувався ОСОБА_8 ; поясненнями ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 відповідно до статті 12 КК України, підозрюється вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на стро від 7 до 15 років позбавлення волі.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, на наявність передбаченого пунктом 1 частини 1 цієї статті ризику переховування від органів досудового розслідування, а у подальшому суду вказує той факт, що ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення його д кримінальної відповідальності, з огляду на тяжкість ймовірного покарання, моя ухилитися від правоохоронних і судових органів.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою застосування запобіжного заходу, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Характер та обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину свідчать про наявність реального ризику, що за умови застосування менш суворо запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість та незаконно впливатиме на потерпілих, схиляючи їх до викривлення показів.

Та обставина, що по даному кримінальному провадженню не допитані всі ймовірні свідки, є фактом того, що підозрюваний ОСОБА_4 перешкоджати органові досудового розслідування у встановленні істини шляхом незаконного впливу на них, чим може допустити настання ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене також необхідністю запобіганню настанню ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, який може полягати у вчиненні ним перешкод кримінальному провадженню.

Така міра запобіжного заходу забезпечить попередження його протиправної поведінки, усуне можливість підозрюваного ухилитися від слідства та суду, перешкоджати виявленню, збиранню чи зберіганню доказів, зможе запобігти і подолати негативні обставини, що можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його ефективності.

Завдяки триманню під вартою можливо упередити будь-які реальні дії підозрюваного ОСОБА_4 , що можуть впливати на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 є особою, до якої може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інший, більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 нездатний у повному обсязі унеможливити настання ризиків, зможе надати підозрюваному змогу негативно впливати на розслідування кримінального провадження, а тому неспівмірний з наявними у ньому ризиками.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й висок стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінності суспільства.

Зазначене вище в сукупності свідчить про те, що обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його конституційних права є виправданим з точки зору відповідних суспільних інтересів, що значно переважає над інтересами однієї особи і відповідає набутій практиці Європейського суду з прав людини.

На підставі наведеного вище, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК У країн неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначаючи розмір застави у кримінальному провадженні.

Захисник в інтересах підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вказала на міцність соціальних зв`язків її підзахисного, а відтак на можливість застосування до нього цілодобового домашнього арешту. Надала дозвіл родички на проживання у її житлі підозрюваного ОСОБА_4 у разі обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому не заперечив щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/ свідчать докази зібрані у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку, що вказані слідчим у клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, того що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику, який суд вважає доведеним,
Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у його вчиненні, вважаю слушною позицію сторони обвинувачення та вважаю за можливе не визначати розміру застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 18 вересня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 28.07.2021.