Номер провадження: 11-кп/813/723/21
Номер справи місцевого суду: 1521/4818/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_12 та засудженого ОСОБА_11 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 лютого 2020 року, якою залишено без задоволення заяви засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнані винуватими у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.194; п.п.1,4,6,9,12,13 ч.2 ст.115 КК України та із застосуванням ст.70 КК України їм призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке їм належить.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2013 року вищезазначений вирок суду змінено: виключено з вироку кваліфікуючу ознаку, передбачену п.13 ч.2 ст.115 КК України, в решті вирок суду залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2013 року залишено без змін.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21 лютого 2020 року були залишені без задоволення заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року за обвинуваченням їх у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.194; п.п.1,4,6,9,12,13 ч.2 ст.115 КК України.
Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що підстав для визнання обставин, про які йдеться в заявах засуджених, нововиявленими, з огляду на вимоги ст.459 КПК України, не має.
Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та розглянути кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки нововиявленій обставині,а саме його неправдивим показанням, наданих під час досудового слідства та судового розгляду, щодо причетності ОСОБА_11 до вчинення злочинів.
Захисник ОСОБА_12 , в інтересах засудженого ОСОБА_10 , подала апеляційну скаргу, в якій просила переглянути кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_11 фізично та морально здійснював тиск на ОСОБА_10 , чим змушував останнього надавати неправдиві показання в судах.
Засуджений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та розглянути кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що злочини, за які він засуджений він не вчиняв, на момент вчинення злочинів він перебував у іншому місці, що може підтвердити свідок, який раніше допитаний не був.
Крім цього, засуджений зазначив, що визнавальні показання він надавав під фізичним та психологічним впливом працівників поліції.
Крім цього, судом першої інстанції не взято до уваги заяву ОСОБА_10 про те, що він обмовив свого брата ОСОБА_11 , з метою пом`якшити своє покарання.
В доповненнях до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_11 виклав подій, які відбувалися з 08.05.2012 року по 09.05.2012 року, відповідно до яких, він не є причетним до вчинення злочинів.

Позиції учасників апеляційного розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні засуджені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтримали вимоги апеляційних скарг в повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Частиною 2 ст.459 КПК України встановлено, що нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
При розгляді зазначеного провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Згідно з положеннями ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 2117/1/-588/11 від 12.05.2020 року було надане визначення нововиявленим обставинам. А саме, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
В своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, згідно з якою перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №573/1306/18 від 18.05.2020 року дійшов висновку, що: «перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним. Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 1-9/2004 від 26.02.2020 року дійшов таких висновків: «тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК, у першу чергу, зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Отже, системне тлумачення положень ст.459, пунктів 4, 5 ст.462, ст.91 КПК указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови» та рішенні від 18 листопада 2004 року в справі «Правєдная проти Росії») зазначив, що процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя.

Засуджений ОСОБА_10 єдиною нововиявленою обставиною зазначає те, що він обмовив свого брата ОСОБА_11 , адже він не причетний до вчинення злочинів та його захисник ОСОБА_12 зазначала, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_11 фізично та морально здійснював тиск на ОСОБА_10 , чим змушував останнього надавати неправдиві показання в судах.
Засуджений ОСОБА_11 також у своїй апеляційній скарзі зазначав, що суд не прийняв до уваги заяву ОСОБА_10 про те, що він обмовив свого брата та в доповненнях виклав подій, які відбувалися з 08.05.2012 року по 09.05.2012 року, відповідно до яких, він не є причетним до вчинення злочинів.
Пунктом 4 ч.2 ст.459 КК України закріплена обов`язкова ознака нововиявлених обставин - наявність їх на час розгляду справи та те, що ці обставини не були відомі на час розгляду справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини були відомі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на час розгляду справи у суді першої інстанції, тому не є такими, які б могли бути визнані судом нововиявленими в розумінні положень ст.459 КПК України.
В свою чергу апеляційний суд зазначає, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанції були встановлені фактичні обставини кримінальної справи, відповідно до яких ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм злочинів.
Разом з тим, необґрунтованими є твердження апеляційних скарг про те, що працівники поліції нібито застосовували недозволені методи досудового розслідування, оскільки про вказані обставини ОСОБА_11 повідомив лише у своїй заяві про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені засудженими обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для перегляду вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року, за нововиявленими обставинами.

Крім того, проаналізувавши доводи апеляційних скарг про перегляд по нововиявленим обставинам, апеляційний суд зазначає, що вони не місять обставин, які не були відомі засудженим на час судового розгляду, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року, а фактично стверджують про відсутність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що також не відповідає суті нововиявлених обставин в розумінні ст. 459 КПК України.

Інших обставин суттєвого та неспростовного характеру, які відповідають приписам ст.459 КК України та ставлять під сумнів факти, що покладені в основу вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року в апеляційних скаргах не наведено.
За таких обставин, враховуючи один з основоположних аспектів верховенства права - принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про необгрунтованість апеляційний скарг засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 , засудженого ОСОБА_11 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 459, 460, 463 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 , засудженого ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 лютого 2020 року, якою залишено без задоволення заяви засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженими які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3