ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9097/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/94/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року,-

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 терміном до двох місяців, тобто до 12 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вказану ухвалу суду та обраний йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає вказану ухвалу необґрунтованою, оскільки його було затримано незаконно, не надано будь-яких доказів суду щодо обґрунтованості підозри, а суд не в повній мірі оцінив обставини, передбачені ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просять ухвалу суду скасувати, міркування прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Так, на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 по 12 березня 2021 року включно, оскільки до спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим.

Так, суд мотивував своє рішення тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, що є особливо тяжкими, ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та його продовження на даний час не зменшилися, оскільки, зважаючи на санкцію статті обвинувачення, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого або його зміни.

При цьому суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що є особливо тяжкими, зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Такий висновок є вірним, оскільки з урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «обґрунтованої підозри» (рішення Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» та інші) в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прокурором доведено існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Крім обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, підставою продовження строку тримання під вартою є також наявність обставин, які вказують на те, що передбачені ст.177 КПК України ризики, наявність яких також стала підставою для застосування цього запобіжного заходу не зменшилась, вони продовжують існувати або з`явились нові.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченим від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців, зокрема до 12 березня 2021 року.

Крім того, оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обвинувачуються ще й інші особи, а отже існує ризик вільного їх спілкування, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих з боку обвинуваченого.

З таким висновком суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Як встановлено, завершити розгляд провадження до закінчення вищевказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження, а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення судового слідства.

Судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Також розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Оцінюючи доводи апелянта про необґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів, що таке не підтверджується доказами, то колегія суддів вважає їх надуманими оскільки у матеріалах провадження містяться достатні дані, що поза розумним сумнівом з достатньою переконливістю доводять його обґрунтованість та об`єктивно зв`язують обвинуваченого з інкримінованими йому правопорушеннями та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 вказує про те, що застосування до нього запобіжного заходу та його продовження як на досудовому слідстві, так і в ході розгляду справи в суді є незаконним, так як його затримання було проведено із порушенням вимог КПК.

Колегія суддів такі доводи обвинуваченого ОСОБА_7 вважає необґрунтованими, оскільки даних які б їх підтверджували в матеріалах справи немає. Крім того, ухвала слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу була предметом перевірки судом апеляційної інстанції.

Також, що стосується інших доводів апеляційної скарги щодо пред`явленої підозри ОСОБА_7 , то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді