Справа № 645/5079/19
Провадження № 1-кп/645/207/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001580 від 26.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Вранці 03.06.2019 року , більш точний час у ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 знаходився у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який винаймав разом із своєю знайомою ОСОБА_7 . Знаючи про місце, де ОСОБА_7 зберігає свої ювелірні прикраси, а саме: золоті каблучки та браслет, ОСОБА_6 вирішив таємно заволодіти вказаним майном.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 перебуває на роботі, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, пройшов до спальної кімнати вищезазначеного будинку де, відкривши коробку, в якій зберігались золоті вироби, таємно викрав золоту каблучку 585 проби, розміром 17,5, вагою 2,91 гр., вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 6/1729СЕ-19 від 15.07.2019 2 008 гривень 45 копійок, золоту каблучку 585 проби, розміром 17,5, вагою 2,33 гр., вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 6/1729СЕ-19 від 15.07.2019 року 2 925 гривень 21 копійка, та браслет з жовтого золота із вставкою білого золота по усьому браслету у вигляді квіточок, плетіння «Бісмарк», розміром 17,5, пробою 585, загальною вагою 5,74 гр., вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 6/1729СЕ-19 від 15.07.2019 року 7 206 гривень 32 копійки. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 завдано майнову шкоду на загальну суму 12139 гривень 98 копійок

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину свою у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 03.06.2019 року при обставинах викладених в обвинувальному акті, він знаходився у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який винаймав разом із своєю знайомою ОСОБА_7 . Знаючи про місце, де ОСОБА_7 зберігає свої ювелірні прикраси, а саме: золоті каблучки та браслет, ОСОБА_6 вирішив ними таємно заволодіти. Заволодівши вищевказаним майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також заяву про розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов просила залишити без розгляду (а.с.22, 23, 99).

Враховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження частини доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.

Таким чином, суд вважав за можливе з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази щодо речових доказів, судових витрат та цивільного позову.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд вважає доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире розкаяння у вчиненому, добровільне відшкодування потерпілій шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до кримінальних проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Згідно висновків досудової доповіді Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, складеної 23.09.2019 року, виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує також положення ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України, згідно з якими закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, зважаючи на те, що Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набув чинності 01.07.2020 року, частково пом`якшено кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України та встановлено покарання у виді обмеження волі, суд, враховуючи обставини справи, вважає за необхідне при визначені виду та розміру покарання застосувати положення вказаного Закону.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, раніше не судимий, з часу вчинення інкримінованого правопорушення нових злочинів не вчинив, добровільно відшкодував потерпілій шкоду, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без реального відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 128 ЦПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За положеннями ч. 5 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду за заявою позивача.

Позов потерпілої ОСОБА_7 , враховуючи заяву останньої від 16.11.2020 року, суд залишає без розгляду.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення шкоди залишити без розгляду.

Речові докази каблучку 585 проби вагою 2.52 грами, каблучку 585 проби вагою 3.07 грами, які передані на відповідальне зберігання потерпілій, після набрання вироком законної вили вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід Держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1729СЕ-19 від 26 червня 2019 року в сумі 785,05 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя