Справа № 466/1882/21
У Х В А Л А

29 березня 2021 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,-
в с т а н о в и в :
26.03.2021 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Свої вимоги мотивує тим, що він є заявником у кримінальному провадженні № 0001856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке розслідується слідчим ОСОБА_4 СВ ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області. Зазначає, що слідчим не було здійснено повне, всебічне та обгрунтоване розслідування, не виконані письмові вказівки щодо здійснення належного досудового розслідування не виконані, та не вирішенні його клопотання. Крім цього просить визнати його потерпілим в даному провадженні, вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та допитати в якості потерпілого.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини та факти, просив таку задовольнити. Крім цього зазначив, що на момент розгляду скарги процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0001856, визначені в порядку ст. 39 КПК України 15.02.2021 заступником начальника ГУНП у Львівській області не виконані.
Слідчий Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак надала для огляду матеріали кримінального провадження № 0001856.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001856, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 цього ж Кодексу прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України , слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що в провадженні Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
18.02.2021 ВП № 4 ЛРУП ГУ НП у Львівській області отримано письмові вказівки від заступника начальника ГУНП у Львівській області, щодо виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001856, визначені в порядку ст. 39 КПК України. Однак на момент розгляду скарги вони не виконані.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Жодних доказів, які б спростовували доводи скарги слідчому судді не надано.
Відповідно до статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, вимоги заявника про визнання його потерпілим та вручення йому пам`ятки про права спростовується матеріалами кримінального провадження № 0001856, з яких вбачається, що заява ОСОБА_3 прийнята 28.06.2020 року, що стверджується протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення. Крім цього в матеріалах провадження міститься пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, отримана ОСОБА_3 , що стверджується його підписом, а також протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 29.06.2020 року.
З огляду на вищенаведене вважаю, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є підставною та підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СВ ВП №4 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 40 КПК України здійснити процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0001856, визначені в порядку ст. 39 КПК України 15.02.2021 Заступником начальника ГУНП у Львівській області.
В решті вимог відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1