УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016,

ВСТАНОВИЛА:

14 червня 2021 року у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016.

Клопотання мотивовано тим, що 04 липня 2017 року ОСОБА_6 , на підставі відповідного договору купівлі-продажу, придбав автомобіль марки «MERSEDES-BENZ S500», WIN; WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався без обмежень до лютого 2021 року.

Документом, що підтверджує право власності ОСОБА_5 на зазначений автомобіль є свідоцтво про державну реєстрацію транспортного; засобу серії НОМЕР_2 , видане 04 липня 2017 року.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 10.02.2021, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_7 , відомо, що 19.12.2017 зареєстровано обтяження цього автомобіля, а саме арешт рухомого майна з забороною відчуження на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.11.2017 у справі №761/39083/17.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме автомобіль марки «MERSEDES-BENZ S500», WIN WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_3 .

Однак, такий арешт заявник вважає, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року про накладення арешту на майно, зокрема, на автомобіль марки «MERSEDES-BENZ S500», WIN WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_3 , зазначено, що арешт накладено на майно ОСОБА_9 , проте, станом на дату винесення даної ухвали вказаний автомобіль належав ОСОБА_10 та мав зовсім іншу реєстрацію та відповідно номерні знаки, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного і засобу та інформацією з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області. Крім того, заявник вказує, що ОСОБА_6 незнайомий з ОСОБА_9 та немає жодного відношення до кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016.

На думку заявника, зазначене у своїй сукупності свідчить про те, що на даний час відпала необхідність у арешті майна та обумовлює необхідність його скасування.

Заявник адвокат ОСОБА_3 на виклик суду в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду клопотання повідомлялася завчасно та належним чином.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотань в порядку ст.174 КПК України, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність заявника адвоката ОСОБА_3 , з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Старший слідчий Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за клопотанням якого накладено арешт, чи інша уповноважена особа у кримінальному провадженні №0001125, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа № 761/39083/17, провадження №1-кс/761/24858/2017) в 1-му томі, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001125 від 26.04.2016.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року накладено арешт на ряд майна, зокрема на автомобіль марки «MERSEDES-BENZ S500», WIN; WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_3 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначене майно накладався, з метою конфіскації майна як виду покарання.

Так, згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 5 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому, з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, вбачається, що ОСОБА_11 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0001125 від 26.04.2016.

Враховуючи наведене, оскільки арешт на майно з метою відшкодування шкоди та стягнення отриманої неправомірної вигоди, згідно вимог ч.5 ст.170 КПК України може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а майно, на яке слідчим суддею, станом на день постановлення ухвали про арешт, не належало ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 не є особою щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а тому слідчий суддя не знаходить правових підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як автомобіль марки «MERSEDES-BENZ S500», WIN; WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_3 .

Так, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про недоведеність можливого факту використання вказаного майна з метою його конфіскації як виду покарання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, на день розгляду клопотання органом досудового розслідування не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що орган досудового розслідування зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання, оскільки саме орган досудового розслідування був ініціатором питання про накладення арешту на майно.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту автомобіля марки «MERSEDES-BENZ S500», WIN; WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_3 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, частково, а саме на:

автомобіль марки MERSEDES-BENZ S500, WIN WDD2211861А117968, д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1