печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчий вказує на те, що 04.01.2018 року старшим слідчим СО УГКНБ Республіки Таджикистан по м. Душанбе відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушено кримінальну справу за ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан.

07.02.2018 старшим слідчим СО УГКНБ Республіки Таджикистан по м. Душанбе винесено постанову про пред`явлення обвинувачення та притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан.

07.02.2018 року старшим слідчим СО УГКНБ Республіки Таджикистан по м. Душанбе винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан.

12.08.2018 року судом району И. Сомони м. Душанбе винесено постанову про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ст. 258-3 КК України (створення терористичної групи чи терористичної організації) та 477 КК України (найманство), строк покарання за які передбачає більше 1 року позбавлення волі та є екстрадиційним злочином.

13.09.2018 об 09.год. 30 хв. під час оформлення пасажирів рейсу 752 Тегеран-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2018 до ОСОБА_5 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту від компетентних органів Республіки Таджикистан про його видачу.

24.09.2018 Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 587 КПК України, проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Київської області.

26.09.2018 прокуратурою області отримано засвідчену копію запиту Генеральної прокуратури Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2018 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Таджикистан.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2019, 02.04.2019, 28.05.2019 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2019 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 13.09.2019.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2019 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 до 11.11.2019.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2019 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби заборонивши останньому залишати адресу: АДРЕСА_1 з 23.00 год. до 06.00 год наступної доби, строком до 06.01.2020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2019 змінено запобіжний захід з домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання строком до 26.02.2020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2020 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання строком до 24.04.2020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2020 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання строком до 23.07.2020.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Управління Державної міграційної служби в Київській області з приводу визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням ДМС від 21.02.2020 заявникові відмовлено у визнанні біженцем э5о особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане вище рішення 26.05.2020 ОСОБА_8 оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва :справа № 640/11498/20), на даний час рішення у справі не прийнято.

Інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення за законодавством України кваліфікується за ст. 258-3 КК України (створення терористичної групи чи терористичної організації) та ст. 447 КК України (найманство) є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строк давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчився.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотаня.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 04.01.2018 року старшим слідчим СО УГКНБ Республіки Таджикистан по м. Душанбе відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушено кримінальну справу за ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан.

07.02.2018 старшим слідчим СО УГКНБ Республіки Таджикистан по м. Душанбе винесено постанову про пред`явлення обвинувачення та притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан.

07.02.2018 року старшим слідчим СО УГКНБ Республіки Таджикистан по м. Душанбе винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан.

12.08.2018 року судом району И. Сомони м. Душанбе винесено постанову про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ст. 401 п. 1 КК Республіки Таджикистан, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ст. 258-3 КК України (створення терористичної групи чи терористичної організації) та 477 КК України (найманство), строк покарання за які передбачає більше 1 року позбавлення волі та є екстрадиційним злочином.

13.09.2018 о 09 год. 30 хв. під час оформлення пасажирів рейсу 752 Тегеран-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2018 до ОСОБА_5 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту від компетентних органів Республіки Таджикистан про його видачу.

24.09.2018 Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 587 КПК України, проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Київської області.

26.09.2018 прокуратурою області отримано засвідчену копію запиту Генеральної прокуратури Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2018 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Таджикистан.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2019, 02.04.2019, 28.05.2019 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2019 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 13.09.2019.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2019 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 до 11.11.2019.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2019 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби заборонивши останньому залишати адресу: АДРЕСА_1 з 23.00 год. до 06.00 год наступної доби, строком до 06.01.2020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2019 змінено запобіжний захід з домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання строком до 26.02.2020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2020 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання строком до 24.04.2020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2020 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання строком до 23.07.2020.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Управління Державної міграційної служби в Київській області з приводу визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням ДМС від 21.02.2020 заявникові відмовлено у визнанні біженцем э5о особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане вище рішення 26.05.2020 ОСОБА_8 оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва: справа № 640/11498/20), на даний час рішення у справі не прийнято.

Правовідносини між Україною і Республікою Таджикистан врегульовані Конвенцією «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993.

Згідно ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку його дії.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу щодо якої розглядається клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193,194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :
Клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, в межах строку екстрадиційної перевірки до 30.09.2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з міста Києва та Київської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до прокуратури свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом строком до 30.09.2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1