ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/344/21 Справа № 202/7222/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури та захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703, відносно

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Ульянівка
Кіровоградської області, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 ,
фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17 квітня 2021 року включно з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_9 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки на даний час не встановлено коло всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення. Також, слідчий суддя зазначив існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відносно підозрюваного ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді 21 грудня 2020 року було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строк дії якої на даний час скінчився та за час дії вказаного запобіжного заходу підозрюваний добросовісно виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та самостійно з`явився на розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, стороною обвинувачення не підтверджено належними доказами існування ризиків, передбачених п.п.2, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, яким саме чином ОСОБА_9 буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він наразі не є працівником ПрАТ «ДТРЗ» та не має доступу до документів підприємства.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не перевірив мету і підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надав належної оцінки доказам, наданим слідчим та процесуальним керівником щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваним вжито заходів з метою спотворення документів, які мають істотне значення по справі, а також вплив на свідка та підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечив виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_9 , та останній вживає активних дій з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що він не приймав участі в суді першої інстанції, а з матеріалами справи був ознайомлений лише 05 березня 2021 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що прокурором не підтверджено належними доказами існування ризиків, передбачених п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, яким саме чином ОСОБА_9 буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він наразі не є працівником ПрАТ ДТРЗ та не має доступу до документів підприємства. Вказує на те, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вважає, що встановлення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня буде цілком достатнім та обґрунтованим для забезпечення належного виконання процесуальних обов`язків, а також дозволить продовжити утримувати родину та зберегти соціальні зв`язки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 18 лютого 2021 року захисник ОСОБА_8 пропустив з поважних причин, оскільки він не приймав участі в суді першої інстанції, а з матеріалами справи був ознайомлений лише 05 березня 2021 року.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційних скарг, апеляційний суд зважає на те, що згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як слідує з матеріалів провадження, 18 грудня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 24 вересня 2020 року, з якого слідує, що останній тимчасово здійснює повноваження голови правління ПрАТ Дніпропетровський тепловозоремонтний завод та повідомив, що йому надійшла інформація, що група осіб з числа працівників служби безпеки в т.ч. ОСОБА_9 спільно з іншими працівниками у вечірній та нічний час, а також на початку робочого дня, після закінчення робочого дня вказаного заводу та у зміну робочого персоналу вказаних осіб, здійснюють систематичні крадіжки та безпідставний вивіз власними автомобілями та сторонніми автомобілями товаро-матеріальних цінностей; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16 січня 2021 року, з якого слідує, що останній працює начальником ОТК ПрАТ Дніпропетровський тепловозоремонтний завод та зазначив, що входить до складу комісії, яку створено у зв`язку з виявленням крадіжок на заводі і він здійснював огляд речових доказів, вилучених дома у працівників заводу, а також надавав відомості про надходження на завод покупних запчастин; протоколом огляду предметів від 26 січня 2021 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номера мобільного оператора ПрАТ Київстар, який належить ОСОБА_9 , та іншими матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного

ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Проте, слідчий суддя не обґрунтував необхідність саме цілодобового арешту та неможливість застосування домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_9 у певний період доби відповідно до вимог ст. 181 КПК України, так як наявні матеріали провадження не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного на певний період доби.

Так, підозрюваний ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, дані про те, що останній схильний до антисоціальної поведінки відсутні, що свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановленим судом першої інстанції.
Крім того, апеляційний суд враховує процесуальну поведінку ОСОБА_9 під час дії обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який діяв до 15 лютого 2021 року, та під час якого ОСОБА_9 належним чином виконував покладені судом на нього обов`язки та не вчиняв жодних спроб ухилятись чи перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому тримання підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом на даний час є невиправданим.

Щодо посилання прокурора на те, що ОСОБА_9 з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слід зазначити, що тяжкість вчиненого злочину не є достатньою підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, Європейський суд з прав людини у справі Мамедова проти Росії від 01 червня 2006 року вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити

ОСОБА_9 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, що буде достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 слід задовольнити, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та обрати запобіжний захід ОСОБА_9 у виді домашнього арешту в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська

від 18 лютого 2021 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 11 квітня 2021 року.
Покласти на ОСОБА_9 , передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, без дозволу прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4