ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8923/21
провадження № 1-кп/753/1344/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

під час проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0001500, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований

та проживає: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 06 травня 2021 року.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи службовою особою, вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , у період з квітня по грудень 2012 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Києві, будучи службовою особою начальником управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, який наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, неналежно виконуючи свої службові обов`язки з підписання актів приймання виконаних робіт, які є офіційними документами, достовірно знаючи про фактичні обсяги виконаних робіт, всупереч умовам договору від 20 вересня 2011 року № 1 та додаткових угод до нього на виконання робіт з капітального ремонту глядацької зали Палацу Культури «Дарниця», що за адресою: м. Київ, вул. Заслонова, 18, проявляючи службову недбалість, яка полягала у тому, що він не перевірив обсяги та якість виконаних робіт по вказаному об`єкту та своїм підписом засвідчив виконання ремонтних робіт ТОВ «БК Інжиніринг», чим підтвердив викладені в них відомості та надав їм офіційного статусу, які передав для подальшого проведення оплати за нібито виконані будівельні роботи згідно з договором, а саме: акти приймання виконаних ремонтних робіт за квітень грудень 2020 року.

Загальна сума завищення вартості виконаних робіт ТОВ «БК Інжиніринг» по виконанню договору з капітального ремонту глядацької зали від 20 вересня 2011 року № 1 та додаткових угод до нього складає 205 763 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого Управлінню культури, туризму та охорони культурної спадщини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації було завдано матеріального збитку на суму 205 763 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

До обвинувального акта також долучено цивільний позов, що поданий прокурором Дарницької окружної прокуратури про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відділу культури Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. О. Кошиця, 11, к. 431, 432, 433, ) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 205 763 грн.

Прокурор під час підготовчого судового засідання заявив суду про наявність клопотання від обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін провадження, прокурора та представника потерпілого, які не заперечували проти задоволення цього клопотання, (яким суд також додатково роз`яснив про неможливість одночасного розгляду цивільного позову у такому разі, на що останні дали згоди на вирішення клопотання обвинуваченого про звільнення від відповідальності), дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Шляхом опитування обвинуваченого, судом встановлено, що він правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 367 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку судом.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні з квітня по грудень 2012 року кримінального правопорушення, що віднесене до нетяжких злочинів, згідно зі ст. 12 КК України, а тому строк давності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України становить п`ять років.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 13 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином, та з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, процесуальні витрати та речові докази відсутні, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч. 2 ст. 367 КК України.

Водночас, суд за таких обставин цивільний позов прокурора залишає без розгляду із роз`ясненням права останньому звернутися із таким позовом у порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене та керуючись ст. 49, ч. 2 ст. 367 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. 314, 369372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуаченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001500 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності закрити.

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду із роз`ясненням права останньому звернутися із таким позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1