Справа № 740/3352/21
Провадження № 1-кс/740/967/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 740/3352/21 (1кс/740/967/21) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

встановив:

на підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України був переданий на розгляд судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 .

06.08.2021 суддя ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про самовідвід від розгляду зазначеного кримінального провадження.

06.08.2021 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 .

На обґрунтування заяви про самовідвід, суддя послалась на те, що 06.08.2021 у судовому засіданні, під час допиту свідка ОСОБА_9 батька потерпілого ОСОБА_10 , останній повідомив інформацію про те, що зі слів його старшого сина йому відомо, що «в суді все проплачено». Підставою та метою заявленого самовідводу є усунення будь-яких обставин, які можуть викликати в учасників кримінального провадження та стороннього спостерігача сумніви щодо об`єктивності і неупередженості судді під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задовлення вказаного самовідводу, зазначивши, що будь-яких підстав вважати, що суд у вказаному кримінальному провадженні є неупередженим та необ`єктивним не має.

Врахувавши зміст заяви про самовідвід, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відвід судді є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України).

У параграфі 6 «Відводи» глави 3 «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження» КПК України викладені та визначені підстави відводу (самовідводу) і суб`єкти подання відводу (самовідводу).

Підставою для подання суддею ОСОБА_3 заяви про самовідвід, як вбачається із її змісту, стали висловлення свідка ОСОБА_9 батька потерпілого ОСОБА_10 , під час його допиту у судовому засіданні, що на її думку можуть викликати у в учасників кримінального провадження та стороннього спостерігача сумніви щодо необ`єктивності та неупередженості судді. Інших доводів суддя не наводить.

У рішенні від 15 липня 2010 року у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. А саме, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи, як важливий свідок. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

В постанові від 06.02.2019 № 761/37267/16-ц Верховний Суд послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» та зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, вказані суддею обставини та мотиви, на думку суду не можуть бути підставою для самовідводу судді від участі у кримінальному провадженні.

Судді, які ухвалюють рішення іменем України та є публічними особами, при виконання своїх обов`язків повинні враховувати інтерес до них з боку суспільства та право інших осіб висловлювати свої оціночні судження стосовно здійснення правосуддя.

Слід заначити, що зміст думок свідка під час допиту, висловлених у формі припущень є відображенням точки зору її автора, а у даному випадку навіть не самого свідка, як учасника судового розгляду, а третьої особи, і не підтверджені допустимими і достовірними доказами.

Отже, на думку суду, вказані показання свідка, їх частина, хоча і містять негативні припущення на адресу суду, але не можуть свідчити про те, що існує об`єктивне обґрунтування того, що склад суду у вказаному кримінальному провадженні є упередженим або необ`єктивним, з огляду на те, що особиста безсторонність судді не може ставитись під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Згідно зі ст.23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№ 1402-VІІІ) суддя місцевого суду здійснює судочинство в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

Заява про самовідвід судді ОСОБА_3 вищенаведених обставин не містить, а отже підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст.75, 80,81 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження 740/3352/21 (1кс/740/967/21) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1