Справа № 936/462/21
Провадження № 1-кс/936/134/2021
У Х В А Л А

про арешт майна

01.06.2021 р. смт Воловець
Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання виконуючого обов`язків начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000064 від 21.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

в с т а н о в и л а:

27.05.2021 до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло вищезазначене клопотання про арешт тимчасово вилученого майна на виконання ухвали слідчого судді Воловецького районного суду від 24.05.2021.

Клопотання мотивовано тим, що 20.05.2021 близько 22.05 години на стаціонарному посту поліції в с.Н.Ворота Мукачівського району спільно з працівниками ВКЗ СБУ у Закарпатській області було зупинено автомобіль марки «VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який при перевірці документів пред`явив товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів, яка викликала сумнів у її достовірності. 21 травня 2021 року відомості за даним фактом сектором дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

20.05.2021 з метою перевірки даного повідомлення було проведено огляд місця події. Під час огляду з місця події було вилучено транспортний засіб марки «VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , з вантажем що знаходиться у ньому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 , 2 примірники товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №000000820 від 17.05.2021 та декларація про відповідність.

21 травня 2021 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 вищевказаний автомобіль марки «VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , з вантажем що знаходиться у ньому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 , 2 примірники товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №000000820 від 17.05.2021 та декларація про відповідність було визнано речовими доказами по кримінальному провадженні№0000064 від 21 травня 2021 року.

Підставою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є збереження речового доказу, оскільки, автомобіль являється знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, саме на вказаному автомобілі ОСОБА_4 перевозив дизельне пальне з документами, які викликали сумнів у їх достовірності, отже можливо внесено завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, що є ознакою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Враховуючи дані обставини з метою збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля марки VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , з вантажем що знаходиться у ньому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "VOLVO" моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 , 2 примірники товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №000000820 від 17.05.2021 та декларація про відповідність, які є речовими доказами, відповідають вимогам ст. 98 КПК України та мають істотне значення для кримінального провадження №0000064, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на вказане вище майно. Також, враховуючи, що згідно товаро-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №000000820 від 17.05.2021 дизельне паливо, яке перевозив водій ТОВ "Диз Транс" ОСОБА_4 , в автомобілі марки "VOLVO" моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , завантаження мало відбутись в Одеській області, м.Южне, вул.Берегова №3, а так як він був зупинений на виїзді із Закарпатської області означає, що пункт навантаження вказано невірно, отже внесено завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, що є ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав заяву про здійснення судового розгляду без його участі, заявлене клопотання підтримує.

Представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання з мотивів, викладених у запереченні.

У відповідності до ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно норми ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалася.

Дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, а також суть клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з витягу з ЄРДР обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України стосуються того, що 20.05.2021 близько 22.05 години на стаціонарному посту поліції в с.Н.Ворота Мукачівського району ними спільно з працівниками ВКЗ СБУ у Закарпатській області було зупинено автомобіль марки «VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який при перевірці документів пред`явив товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів, яка викликала сумнів у її достовірності.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.05.2021 під час огляду місця події було вилучено транспортний засіб марки «VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , з вантажем що знаходиться у ньому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 , 2 примірники товарно-транспортноїнакладної на відпускнафтопродуктів №000000820 від 17.05.2021 та декларація про відповідність.

21 травня 2021 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 вищевказаний автомобіль марки «VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 , з вантажем що знаходиться у ньому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO» моделі «FT 12.420» державний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «FRUEHAUF» моделі «Т 34Т» державний номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 , 2 примірники товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №000000820 від 17.05.2021 та декларація про відповідність було визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000064 від 21 травня 2021 року.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно не містить обґрунтування мети та підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна у відповідності до вимог ст.ст.170, 171 КПК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 06.12.2020 р. за №0000057 внесено правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України. Предметом кримінального правопорушення за ч.1 ст. 358 КК України є підроблене посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа.

Тобто, твердження прокурора про те, що транспортний засіб та вантаж у ньому є знаряддям вчинення кримінального правопорушення не містить жодної конкретизації в контексті диспозиції ч.1 ст. 358 КК України.

Також із матеріалів клопотання не вбачається, що тимчасово вилучене майно (транспортний засіб із вантажем, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) було використане при вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вищезазначене тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим винесена постанова старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 21.05.2021 року про визнання вказаного тимчасово вилученого майна речовим доказом є формальною.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що жодних доказів у підтвердження передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України обставин прокурором та органом досудового розслідування не надано.

Обгрунтування необхідності накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів також є формальним, так як із заперечення адвоката ОСОБА_7 вбачається, що транспортний засіб фактично не вилучався і не знаходиться на пості патрульної поліції в с.Нижні Ворота Закарпатської області, як зазначено в клопотанні, а вантаж з нього- дизельне паливо, вже реалізовано, про що надано відповідні виписки з особових рахунків продавця. Спростування даному факту слідчому судді не надано.

Таким чином, в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави дійти висновку про наявність необхідності в накладенні арешту на вказане майно.

На підставі вищевикладених обставин, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно слід відмовити за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, третіх осіб, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170-172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання виконуючого обов`язків начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000064 від 21.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено о 15-40 годині 02.06.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1