Провадження №: 1-в/755/617/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку Деснянським районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 , уродженцю м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 11.02.2019 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 ( чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненій від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарань звільнений з іспитовим строком терміном на 2 роки.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ, згідно з яким внесено зміни до ст.309 КК України.
Указаним Законом ч.2 ст.309 КК України викладена у новій редакції «ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Натомість ч.2 ст.309 КК України, в попередній редакції, передбачала відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 307, 308, 310, 317 КК України або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах у виді позбавленням волі на строк від двох до п?яти років.
Таким чином Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ч.2 ст.309 КК України в частині кваліфікуючих ознак, а саме: «вчинення повторно чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 307, 308, 310, 317 КК України».
Інспектором Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено до суду подання про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 .
Представник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, прокурор, засуджений у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Вивчивши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Згідно з ч. 5 ст. 534 КПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Згідно підп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Разом з тим, за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі та згідно зі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, що унеможливлює застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.
Аналізуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, і має зворотну дію в часі, а також положення ст. 72,74,75 КК України, суд приходить до висновку, що відділ з питань пробації може звертатися до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до Закону України №2617-VIII виключно у випадку реального відбування засудженим призначеного вироком покарання. Проте вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року до засудженого ОСОБА_3 застосовано положення ст. 75 КК України та його звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбувається, а тому вирішення питання щодо приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», застосування положень ч. 3 ст. 74 та ч. 1 ст. 72 КК України та зарахування відбутої частини покарання є неможливим.
Крім того, будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку, засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, у той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання органу з питань пробації про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 534, 537, 539 КПК України, ст. 72, 74, 75 КК України, суд, -
п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржено протягом семи днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя