ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1139/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/519/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000547,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження за 0000547 від 26.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрито в зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Прийняте рішення суд вмотивував тим, що на час розгляду клопотання, винну особу у вчиненні вказаного злочину не встановлено, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин середньої тяжкості сплинули, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України. З таким рішення суду не погодився ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду. В апеляційній скарзі зазначає, що з перших днів його побиття вказував на осіб, які це вчинили, вказував очевидців. Всі свідки дали пояснення ідентичні поясненням ОСОБА_7 , відтворили обставини під час слідчих експериментів. Вказує, що всі слідчі дії проводилися внаслідок численних скарги на бездіяльність слідчого. На момент події мав інвалідність 2ї групи, за наслідками побиття визнаний інвалідом 3ї групи.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Зокрема, у ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Як зазначено у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора. При цьому за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі) та наявність відповідного клопотання прокурора. Як вбачається з наданих суду матеріалів судовий розгляд клопотання прокурора проведено за відсутності ОСОБА_7 . На час розгляду клопотання судом не було перевірено чи належним чином повідомлений ОСОБА_7 , не з`ясовано його думку щодо поданого клопотання. Крім того, як вбачається з журналу судового засідання судом досліджувалися лише документи, які додані прокурором до клопотання, матеріали кримінального провадження не оглядалися, не перевірено чи вжито всіх можливих заходів органом досудового розслідування для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Як зазначає потерпілий в апеляційній скарзі він вказував на осіб, які причетні до подій та очевидців.
Крім того, з витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 здійснювалося за ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до постанови прокурора від 24.10.2014 року про об`єднання кримінальних проваджень до кримінального провадження № 0000016 за ч. 1 ст. 125 КК України було приєднано кримінальне провадження № 0000547 за ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 21) З огляду на зазначене судом першої інстанції не з`ясована доля кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , враховуючи, що прокурор просить закрити кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до положень ст. 283, 284 КПК України однією із форм закінчення кримінального провадження є його закриття. Разом з тим, провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки прокурором, судом всіх зібраних та перевірених доказів. Колегія суддів вважає, що правова норма, передбачена п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не надає автоматично прокурору право на звернення до суду з клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не звільняє прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених ст. 9, 25 КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Не врахування вище зазначеного судом першої інстанції при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, призвело до порушення вимог КПК України, які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим ухвала суду не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого потрібно врахувати вищевикладене, та ухвалити рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково. Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000547 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: