ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/77/21 Номер провадження 11-кп/814/512/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2021 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біляки, Семенівського району Полтавської області, засудженого вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 задоволено та звільнено останнього від відбування покарання, призначеного вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі, умовно-достроково на 03 роки 07 місяців 17 днів.
Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання в умовах ДУ «Полтавська ВК (№64)» характеризується позитивно, дотримується порядку і умов відбування покарання, працевлаштований та станом на день розгляду подання відбув більше 3/4 частини строку покарання.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокового звільнення.

Необхідність ухвалення даного рішення прокурор мотивує тим, що, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпечність, ставлення засудженого до вчиненого в сукупності, характеристику засудженого та матеріали особової справи, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність застосування до засудженого пільги у виді умовно-дострокового звільнення.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 , який просив залиши ухвалу місцевого суду без змін, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, що потягло ухвалення помилкового судового рішення.
Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до ч. 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання.
За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що ОСОБА_8 засуджений Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та із застосуванням положень ст.70 КК України призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.01.2016 засудженому ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.05.2010 по 06.12.2010 включно з розрахунку відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 01.05.2010, кінець 23.09.2024.
Таким чином, на час звернення з клопотанням до суду ОСОБА_8 формально мав право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Місцевий суд, розглядаючи клопотання засудженого, дійшов до висновку, що матеріали провадження та особової справи містять наявність чіткої тенденції до виправлення засудженого.
Проте колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції.
Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.
Колегія суддів акцентує увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, колегією суддів не встановлено.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, протягом строку відбування покарання на нього 5 разів накладались дисциплінарні стягнення та він 17 разів заохочувався. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що протягом строку відбування покарання засуджений отримував як стягнення так і заохочення, що свідчить про непослідовність поведінки засудженого.
Колегія суддів, також, звертає увагу на сам характер заохочень та стягнень, що були застосовані до засудженого ОСОБА_8 . Так, всі заохочення на засудженого накладені за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього трудового розпорядку, дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці, та схожі за змістом за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Тобто всі заохочення носять досить формальний характер. Водночас на засудженого накладено стягнення за вчинення проступків які є досить конкретизованими, кількість яких у порівнянні з кількістю заохочень є невеликою, проте вони мали місце протягом усього строку відбування покарання.
Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про нестабільність та «небездоганність» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання та вказують на його відношення до самого процесу виправлення.
Таким чином, колегія суддів приходитись до висновку, що матеріалами особової справи у повній мірі не доведено дотримання усіх умов, передбачених законодавством, необхідних для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання особи, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню із постановленням нової ухвали, якою в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2021 відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4