Номер провадження:1-кс/521/2470/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчої СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002140 від 19.06.2018 року відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петродолинське, Овідіопільського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм «Іст Вест Транс», не одруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 18.06.2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»;
Порушення виразились в тому, що 18.06.2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Дальницьке шосе, з боку вул. Стовпова у напрямку вулиці Тираспольське шосе, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти будинку №2 по вулиці Дальницьке шосе в Малиновському районі міста Одеси, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході здійснення руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при наближені до пішохідного переходу своєчасно не знизив швидкість, не надавши пішоходу можливість безпечно перейти проїзну частину, продовжив рух, в результаті чого на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 2008 року народження, котрий рухався на дитячому самокаті.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицьової травми: забійна рана лобної ділянки справа по одному крововиливу у м`які тканини лобної ділянки справа і лівої лобово-тімяно-скроневої ділянки, перелом основи скроневого відростка правої величної кістки з крововиливом у навколишні м`які тканини, перелом кісток склепіння та основи черепа, розрив твердої мозкової оболонки в проекції лобової ділянки справа, крововиливи під м`які оболонки на випуклій і нижній поверхнях великих півкуль головного мозку і півкуль мозочка, забій випуклої поверхні правої лобової частки, забій-розміжчення нижньої поверхні лівих скроневої і потиличної часток з контузій ними крововиливами, внутрішньошлуночкові крововиливи; закрита травма грудної клітки: садна спини, забої легенів; садна поперекової ділянки справа, садно правої сідниці, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, садна нижніх кінцівок, крововилив у м`які тканини переднє-зовнішньої поверхні в ділянці правого колінного суглоба.
Вказані ушкодження оцінюються в комплексі, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.1(а) і п.2.1.3. (б,в,г ) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.)
В подальшому 23.06.2018 ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень, а саме: відкритої черепно-лицьовою травмою у вигляді переломів кісток мозкового та лицьового черепа, розриву твердої мозкової оболонки, крововиливів під м`які оболонки головного мозку, забою-розміжчення головного мозку, внутрішньошлуночкових крововиливів помер. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 з`явився набряк головного мозку.
Враховуючи вищевикладене, слідча у своєму клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на міцні соціальні зв`язки ОСОБА_4 , та те, що останній має місце реєстрації, а тому просить обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення , 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 - має місце проживання на території Одеської області; проживає з матір`ю пенсіонеркою, яка хворіє та потребує постійного піклування; працює водієм в підприємстві «Іст Вест Транс»; не судимий в силу ст. 89 КК України.
14 травня 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі в строк до 8 років.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» - «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Сторона обвинувачення зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.
Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, з урахуванням конкретних обставини вчиненого злочину та його наслідків, а також правової позиції Верховного суду у зазначеній категорії справ, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися на першу вимогу слідчого без поважних причин, тим самим затягувати строки досудового розслідування або вчиняти інші дії, які можуть суперечити завданням кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та не упередженого розслідування, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановив відсутність в клопотанні слідчої доказів, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.
Підстави, які наведені в клопотанні слідчої, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , носять імовірний характер, не підтверджуються досліджуваними в судовому засіданні доказами. Одна лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя звертає увагу на тривалість досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР були внесенні ще в 2018 році, а повідомлено про підозру ОСОБА_4 - 14 травня 2021 року. За весь час досудового розслідування ОСОБА_4 в розшуку не перебував та на теперішній час досудове розслідування триває.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Отже, вищезазначені обставини в сукупності свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, який забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.
Викладені в клопотанні слідчої обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний проміжок часу, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
За вказаних підстав, слідчий суддя вважає, що достатнім запобіжним заходом до підозрюваного ОСОБА_4 , який забезпечить виконання покладених на нього обов`язків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечить реалізацію останнього його конституційних прав на працю.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002140 від 19.06.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002140 від 19.06.2018 року, тобто на 50 (п`ятдесят) днів запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органів слідства, прокуратури та суду на визначений час;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала втрачає законну силу 14.07.2021 року.

Виконання ухвали про застосування домашнього арешту у певний період доби покласти на співробітників відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП В Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1