ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:628/338/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2124/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Продовження строку тримання під вартою (ч.4 ст.422-1 КПК України)
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, тобто без виклику сторін, за умови, що ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд справи з участю сторін, за апеляційною скаргою обвинуваченої на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою застосовано до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.06.2021 року, включно.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, наданий час не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку, а також запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та обрати відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що матеріали справи містять документи на підтвердження її хронічних захворювань, які суд першої інстанції не взяв до уваги. Також вказала, що має докази, на спростування її вини у даному кримінальному провадженню, проте перебуваючи під вартою не в змозі їх надати.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, що ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд справи з участю сторін, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як слідує з матеріалів провадження, під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України, судом першої інстанції постановлено ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо останньої до 18.06.2021 року, включно.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1 ) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника, була заслухана думка прокурора для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Таким чином, враховуючи викладене та оцінивши окрім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, в сукупності всі обставини, у тому числі визначені ст.178 КПК України, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про існування у обвинуваченої ОСОБА_6 ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченої під вартою не зменшилися і, що інший більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі 15 років, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Щодо відомостей про особу обвинуваченої, то ОСОБА_6 , раніше судима за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, не зробила для себе відповідних висновків і знову вчинила злочини проти власності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Окрім того судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги поведінку ОСОБА_6 , яка будучи 05.02.2016 року звільнена з під варти у зв`язку із закінченням строку дії ухвали Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2015 року, та 03.03.2016 року ухвалою вказаного суду відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, умови якого було нею порушено про що є повідомлення відділу моніторингу ГУ НП в Харківській області від 06.06.2018 року, 14.01.2019 року, 01.02.2019 року, 06.02.2019 року. Протягом більше ніж пів року не з`являлась у судові засідання без поважних причин, термін дії домашнього арешту сплинув та не був продовжений та ОСОБА_6 , було оголошено у розшук.
Викладене свідчить про обґрунтованість висновку суду про наявність ризиків, передбачених п.1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Курім того суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки свідки, потерпілі та інші обвинувачені ще не були допитані в суді.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Щодо доводів апеляційної скарги, в частині стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_6 , заслуговує на увагу, проте апелянтом не надо жодних доказів на підтвердження цього.

Також не спростовує правильність застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилання на неможливість надати докази своєї невинуватості суду через тримання її під вартою, оскільки обвинувачена має захисника та може скористатися його правовою допомогою.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення апеляційної скарги, за доводами, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, ч.4 ст.422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2021 року про задоволення клопотання прокурора та про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.06.2021 року, включно, щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченої, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4