Справа № 947/5135/21
Провадження № 1-кс/947/1998/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №000182 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2021 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шляхом обману, використовуючи підроблені документи: довіреність №2898 від 05.02.2021, якою ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_8 на розпорядження всім його майном; договір купівлі-продажу №22089 від 21.12.2007 будівель та споруд загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; договір купівлі-продажу №22090 від 21.12.2007 земельної ділянки, площею 0, 5642 газа адресою: АДРЕСА_1 ; державний акт серії ЯД №930431 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 вчинили незакінчений замах на заволодіння земельною ділянкою кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_1 та будівлями та спорудами загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 7 286 185 грн., чим планували спричинили збитків ОСОБА_7 на зазначену суму та в подальшому здійснити відчуження зазначених об`єктів нерухомості з метою особистого збагачення, за наступних обставин

Так, 11.02.2021 в приміщенні агентства із нерухомості ТОВ «ЛЕТО», розташованого по вул Черняховського, 9 в м. Одесі та під час особистого обшуку осіб, присутніх в приміщенні під час обшуку було виявлено та вилучено речі і документи, а також грошові кошти, перелік яких міститься в клопотанні.

Зважаючи на виниклі обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що вище зазначені речі та документи є об`єктом кримінального правопорушення та зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

2. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до заяви, прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власники майна про дату та час розгляду клопотання були повідомлені.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 11.02.2021 року в приміщенні агентства із нерухомості ТОВ «ЛЕТО», розташованого по вул. Черняховського, 9 в м. Одесі, був проведений обшук, під час якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо факту замаху на заволодіння земельною ділянкою, кадастровий номер :43:007:0009, площею 0, 5642 га за адресою: м.Одеса, вул. Саксаганського, 2 «а» та будівлями та спорудами загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Саксаганського, 2 «а». Вилучені грошові кошти можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом.

Як вбачається з постанови про долучення в якості речових доказів від 11.02.2021 року, вилучене під час проведення обшуку майно визнане речовими доказами в рамках кримінального провадження № 000182 від 05.02.2021 року.

Також, вилучені речі та документи необхідні для подальшого проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, зокрема, для проведення експертизи з документами, з метою встановлення чи мають вилучені документи ознаки підробки.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Викладене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваним, в цілях забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження, а також необхідні, з метою забезпечення майна, як виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому, оскільки такі речі можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.

3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що існує ризик зміни або приховування майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №000182 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною розпорядження та користування, на майно:

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 237383954 від 16.12.2020, згідно якого земельна ділянка :43:007:0009 належить на прав приватної власності 1/1 ОСОБА_7 ;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 237382409 від 16.12.2020, згідно якого будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці :43:007:0009 належить на прав приватної власності 1/1 ОСОБА_7 ;

- Технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_7 ;

- державний акт серії ЯД № 930431 на право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,5642 га на ОСОБА_9 від 28.02.2008;

- договір купівлі-продажу № 22090 від 21.02.2007 щодо земельної ділянки площею 0,5642га за адресою: АДРЕСА_1 із ознаками підроблення;

- договір купівлі-продажу № 22089 від 21.12.2007 щодо будівель та споруд загальною площею 345, ,9 кв.м по АДРЕСА_2 . із ознаками підроблення;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- довіреність № 2898 від 05.02.2021 російською мовою від ОСОБА_7 на ОСОБА_8 на право розпорядження всім його майном;

- Оригінал договору про надання послуг № 16/1 від11.02.2021, незаповнений повністю, Акт прийому-передачі додаток до угоди № 16/1 від11.02.2021 -1 аркуш на його копія 1 аркуш

- Оригінал угоди про грошове забезпечення зобов`язання щодо укладення договору відчуження нерухомого майна № 16/1 від 11.02.2021 в 2 екземплярах, кожен на 1 арк;

- Копія Ухали Апеляційного суду від 29.09.2020 по справі № 552/24907/13 на 1 арк;

- Копія Ухвали Одеського апеляційного суду по справі № 552/24907/13 на 7 арк.

- 4 аркуші формату А 4 з чорновими рукописними записами, недозаповнений бланк угоди про укладання договору передачу авансу на 1 арк, недозаповнений бланк про угоди про грошове забезпечення виконання зобов`язань щодо укладення договору відчуження нерухомого майна.

- Картка фізичної особи платника податків ОСОБА_7 на 1 арк від 03.07.07

- Кольорова ксерокопія паспорту громадянина Молдови ОСОБА_7 , завірена відтиском круглої печатки та підписом на 2 арк.

- Ксерокопія переклад паспорту ОСОБА_7 № НОМЕР_3 , завірений приватним нотаріусом ОСОБА_10 на 4 арк

- Мобільний телефон, належний ОСОБА_5 . Samsung imei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_5 , с/м RF8K125905x, пароль блокування телефону 3105., гаманець в якому виявлено банківську катку «Монобанк»№ НОМЕР_6

- Мобільний телефон ОСОБА_11 . Samsung imei 1 НОМЕР_7 , imei 2 НОМЕР_8 з сім-картками НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , пароль блокування -4971;

- мобільний телефон ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) «Huawei» imei 1 НОМЕР_11 , imei 2 НОМЕР_12 , із сім-карткою НОМЕР_13 , мобільний телефон Samsung imei 1 НОМЕР_14 , imei 2 НОМЕР_15 із сім-карткю НОМЕР_16 , мобільний телефон «Huawei», імеі 1 - НОМЕР_17 , імеі 2 НОМЕР_18 із сім-карткою НОМЕР_19 , гаманець із грошима в сумі 350 доларів США, купюра номіналом 10 доларів , 2 купюри номіналом 20 доларів, 3 купюри номіналом 100 доларів , банківська картка «банк Південний» № НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_12 , паспорт на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий Красноперекопським РВ 07.02.98, картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_21 , картка «А-банку» № НОМЕР_22 , картка А-банку № НОМЕР_23 з написом Півоваров, карта Монобанку № НОМЕР_24 , шкіряний корочку МВС України в якій знаходиться паперова ламінована картка паперова картка з фотознімком вигляді службового посвідчення молодшого інспектора, старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 УОД № 008644 від 23.06.20.

- речі ОСОБА_15 7 аркушів з чорновими записами , 8 візиток, блокнот із чорновими записами, договір про надання послуг від 24.12.2020 на 1 арк, банківська картка А-банку № НОМЕР_25 , банківська картка Ощадбанку (пенсійна) № НОМЕР_26 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1