Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/263/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку письмового провадження у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, з 09 лютого 2021 року до 09 квітня 2021 року.
Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21020 грн.
У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, з 09 лютого 2021 року до 09 квітня 2021 року. Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21020 грн. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення суддя мотивував тим, що на розгляді місцевого суду з лютого 2020 року знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000017, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання прокурора суддя вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у грудні 2019 року двох епізодів таємного викрадення чужого майна, вчинених ним повторно.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені двох умисних корисливих кримінальних правопорушень за які кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.
Інкриміновані правопорушення вчинено ОСОБА_7 в період іспитового строку, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 19 листопада 2019 року та під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Розгляд обвинувального акта у даному кримінальному провадженні не завершено, при цьому строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 19 лютого 2021 року.
Ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце на час обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не змінилися та не відпали.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою сторона захисту суду не надала, і в судовому засіданні їх не встановлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що потерпілий не має до нього претензій. Також вказує, що він хворіє на тяжке захворювання та має на утриманні хвору бабусю, яка потребує його допомоги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000017, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, щодо обвинуваченого продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, з 09 лютого 2021 року до 09 квітня 2021 року. Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі десяти прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 грн. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.
Судовий розгляд кримінального провадження не закінчений з об`єктивних причин.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в грудні 2019 року двох епізодів таємного викрадення чужого майна, вчинених ним повторно.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2020 року за матеріалами обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, призначено відкрите судове засідання на 16 березня 2020 року.
Проте, у призначені судові засідання 16 березня, 21 квітня, 28 травня, 15 липня, 09 вересня та 27 жовтня 2020 року, 08 грудня 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений, не з`явився.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року задоволено клопотання прокурора, та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимого, з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказаною ухвалою суду оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , та зупинено провадження в справі на час розшуку обвинуваченого.
Відповідно до протоколу від 22 грудня 2020 року обвинуваченого ОСОБА_7 22 грудня 2020 року о 14 годині 40 хвилин затримано на підставі ухвали суду від 08 грудня 2020 року.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2020 року клопотання прокурора задоволено, застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені двох умисних корисливих кримінальних правопорушень за які кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.
Інкриміновані правопорушення вчинено ОСОБА_7 в період іспитового строку, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровградської області від 19 листопада 2019 року та під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Розгляд обвинувального акта у даному кримінальному провадженні не завершено, при цьому строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 19 лютого 2021 року.
Ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце на час обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не змінилися та не відпали.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою сторона захисту суду не надала, і в судовому засіданні їх не встановлено.
Згідно із ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З метою запобігання вказаних ризиків, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, обвинуваченому необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строк якого не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за доцільне визначити обвинуваченому заставу у виді 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про це зазначено в ухвалі суду від 23 грудня 2020 року.
Враховуючи наведене, колегія суддів визнає за реальну можливість ухилення ОСОБА_7 від правосуддя у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, попри відсутність судимості ОСОБА_8 , визнання ним вини та, з доводів апеляційної скарги, наявність у нього соціальних зв`язків і доходу.
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням наведеного, безпідставними є доводи ОСОБА_8 про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Посилання апелянта на наявність на утриманні хворих родичів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Інших доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.
З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.
Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 395, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року, якою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,продовжено строк тримання під вартою 60 днів, з 09 лютого 2021 року до 09 квітня 2021 року, визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21020 грн. уразі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4