справа №176/1079/21
провадження №1-кп/176/164/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого у відділі молоді і спорту Жовтоводської міської ради робітником комплексного обслуговування і ремонту будівель, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року за №0000052,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25 квітня 2021 року приблизно о 17 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому будь-яких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_3 , 25.04.2021 року приблизно о 17.00 год., наблизився до ОСОБА_6 та кулаком правої руки наніс не менше трьох ударів в область обличчя потерпілому. Після чого ОСОБА_6 підвівся, відійшов від столу на 2-3 кроки, та з метою уникнення конфлікту вийшов з території двору, де стався конфлікт.

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи для досягнення своєї мети, ОСОБА_3 , наздогнав ОСОБА_6 , який на той час перебував на відстані приблизно 600 м. від південно-східного кута території ДУ «ЖВК-26» у бік вул. Осіння (Жовтневої) м. Жовті Води, та продовжив конфлікт, під час якого потерпілий з метою самозахисту схопив ОСОБА_3 за зап`ястя обох рук, а останній в свою чергу наніс один удар своєю головою у область носу ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 схопив ОСОБА_3 за плечі уклав його на спину, цим самим утримував його від подальших нанесень тілесних ушкоджень. Приблизно через 3-4 хвилини конфлікт закінчився.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження:

-закритого перелому кісток носу без зміщення кісних відламків;

-струс головного мозку (від 25.04.2021 р.);

-2 поверхневі (в межах шкіри) рани середньої третини спинки носу;

-синець на шкірі внутрішньої половини нижньої повіки правого ока, по верхньому краю якого є внутрішньо шкіряний крововилив;

-садно на шкірі лівої половини верхньої губи.

Відповідно до висновку експерта № 42 - «Е»/ 21 від 08.06.2021 усі тілесні ушкодження, виявлені у гр-на ОСОБА_6 в області обличчя та голови, не підлягають розподіленню, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. «а» та 2.3.3. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов на адресу суду одночасно з угодою про примирення від 24.06.2021 року, яка укладена між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений просив затвердити угоду про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_6 . Обвинувачений визнав свою винуватість повністю, погодився на призначення такого покарання і усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Просив суд затвердити угоду про примирення з потерпілим. Зазначив, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовився від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначив, що сторони узгодили на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення з обвинуваченим. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому роз`яснені та зрозумілі. Угода укладена добровільно. Зазначив, що сторони узгодили на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення. Зазначив, що угода про примирення відповідає вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав свою винуватість, є кримінальним проступком, а отже угода може бути укладена у даному кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 473, 394, 474, 424, 476 КПК України, ст.389-1 КК України, а потерпілий розуміє положення ст.ст. 394, 474, 424 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Обвинувачений погоджується з призначенням узгодженого сторонами покарання.
Потерпілий також погоджується на призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, встановлених ст.65 КК України.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за яким належить призначити ОСОБА_3 узгоджений сторонами угоди про примирення вид та строк покарання.
Зокрема, сторонами узгоджено покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314,373, 374, 474-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24 червня 2021 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року за №0000052, яка укладена між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя