Справа № 953/6665/21
н/п 1-кс/953/3631/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
З початку січня 2021 року, ОСОБА_11 виконуючи свою роль, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 почав систематично здійснювати телефоні дзвінки потерпілій з погрозами фізичного насильства та вимогою віддати грошові кошти.
08.04.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 затримані в порядку ст. 208 КПК України за вчинення вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Допитаний в якості свідка охоронець «Кінного ринку» ОСОБА_5 пояснив, що 09.04.2021 після його зміни він виходив з території «Кінного ринку» в м. Харкові та на дорозі знайшов мобільний телефон «Нокіа 1100» білого кольору з сім-карткою, які він видав працівникам поліції.
12.04.2021 під час проведення огляду у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 вилучено мобільний телефон «Nokia 1100» білого кольору. Телефон без задньої кришки, батареї, клавіатури та передньої панелі. IMEI телефону: НОМЕР_1 . В телефоні знаходиться сім-карта червоного кольору з написом «Joice» та цифрами « НОМЕР_2 ». Під часогляду встановлено, що абонентський номер сім-карти: НОМЕР_3 .
Під час зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж встановлено, що з абонентського номеру НОМЕР_3 потерпілій з погрозами телефонував ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого 10.04.2021 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Предмети, вилучені в ході огляду, відповідно до положень ст. 98 КПК України зберегли на собі сліди злочинів та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в ході обшуку майно є доказом злочину.
Прокурор вказує, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилучене під час ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки воно може бути використане під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий ОСОБА_13 та прокурор не з`явилися, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 15.04.2021 слідчий ОСОБА_14 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, також зазначив, що повідомив про дату та час судового засідання ОСОБА_5 , який пояснив, що в судове засідання не з`явиться, власник телефону на теперішній час не встановлений, тому враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання їх участі.
12.04.2021 в ході проведення огляду було виявлено та вилучено зазначене в клопотанні майно.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені вчастині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено,що вищевказанемайно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98КПК України.
Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначяться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику використання вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеженняправа власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт шляхом заборони володіння, відчуження та користування на майно - мобільний телефон «Nokia 1100» білого кольору, без задньої кришки, батареї, клавіатури та передньої панелі, imei телефону: НОМЕР_1 , з сім-картою червоного кольору з написом «Joice» та цифрами « НОМЕР_2 », абонентським номером: НОМЕР_3 .
Зобов`язати слідчого забезпечити зберігання речових доказів згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1