ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3521/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2788/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: в режимі відеоконференції
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 13.09.2021 року.
Захисник обвинуваченого, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
В обгрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що за версією сторони обвинувачення злочини були вчинені у вересні 2017 року та травні 2017 року, тобто строк тримання під вартою рахується як один день за два дні позбавлення волі. Потерпілий за ст. 190 КК України показань не давав та виїхав до дому в Республіку Казахстан, свідків в провадженні немає, потерпілий наміру повертатися не має. З огляду на це суд лише відкладає судові засідання. Обвинувачений знаходиться під вартою 2 роки 6 місяців станом на 16.07.2021 року. Суд не врахував, що обвинувачений вину визнав, щиро розкався, перебуваючи в слідчому ізоляторі характеризується позитивно, шкода ОСОБА_8 відшкодована, має постійне місце проживання, зареєстрований разом зі своєю сім`єю, раніше не судимий, обтяжуючі покарання обставини відсутні. Ухвалою суду від 09.06.2020 року встановлено стороні обвинувачення строк для подання суду доказів, а саме забезпечення участі потерпілого для його допиту протягом 2х місяців. Харківський апеляційний суд неодноразово звертав увагу суду в своїх ухвалах щодо дотримання розумних строків розгляду. По справі вже допитані свідки, потерпілий, лише не допитано потерпілого ОСОБА_8 . Є всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Вислухавши доповідь судді судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд першої інстанції встановив підстави для продовження запобіжного заходу з метою запобігання можливим ризикам і апеляційний суд на даний час погоджується з такими висновкам місцевого суду. Зокрема колегія суддів приймає до уваги, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовувався привід, у зв`язку із його неявкою в судове засідання, він був оголошений у розшук та надавався дозвіл на його затримання. Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. В даному кримінальному провадженні судом ще не допитано потерпілого ОСОБА_9 . У зв`язку із викладеним небезпідставними є доводи сторони обвинувачення щодо можливості настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Наведені обставини, що характеризують особу обвинуваченого об`єктивно свідчать про можливість вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Сторона захисту посилається на наявність позитивної характеристики за місцем його утримання та з місця навчання, наявність родини, однак зазначене не є достатньою гарантією дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків, враховуючи, що до нього застосовувався привід та його було оголошено у розшук. Перебування потерпілого ОСОБА_9 за межами України не зменшує імовірності настання інших ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у випадку обрання до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.
Позиція обвинуваченого щодо визнання вини та його щирого каяття може бути врахована судом під ухвалення остаточного рішення по справі. На даний час вказані обставини не свідчать про достатність застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з тим, обгрунтованими є доводи сторони захисту щодо тривалого перебування обвинуваченого під вартою. Апеляційний суд не має процесуальної можливості вплинути на хід судового розгляду в суді першої інстанції іншим способом, окрім як звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, що передбачено ст.28 КПК України. Застосування ж до обвинуваченого домашнього арешту на переконання колегії суддів є недостатнім заходом.
Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін. Звернути увагу суду першої інстанції щодо необхідності дотримання строків розгляду справи, передбачених ст. 28 КПК України.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді