Справа № 438/508/21
Провадження № 1-кп/438/62/2021
У х в а л а
іменем України

25 серпня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бориславі Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 31 січня 2021 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2021 приблизно о 03 год 40 хв водій ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки FIAT моделі Сromа реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Транспортній в м. Бориславі Львівської області, неподалік будинку №299а, рухаючись в напрямку вул. С. Бандери, всупереч вимогам Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме, п.1.5, згідно з яким «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 2.9 а) ПДР України, згідно з яким «водієві забороняється:... керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; п.12.1, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п. 12.2, згідно з яким «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», п. 12.4 ПДР України, згідно з яким «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність, під час руху проїзною частиною дороги, яка була вкрита зрихленим снігом, втратив керування над автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та на ліве узбіччя, по напрямку свого руху, де зіткнувся з газовою опорою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля FIAT моделі Сromа реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівого передпліччя, рани в тім`яній ділянці голови зліва, які належать до середнього ступеня тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті. Крім цього, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв?язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 , на підставі ст.46 КК України, оскільки необережний нетяжкий злочин він вчинив вперше, повністю відшкодував завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому засіданні підтвердив, що він примирився з обвинуваченим ОСОБА_3 , обвинувачений відшкодував йому всі збитки, жодних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000021 від 31 січня 2021 року, надані прокурором, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписом частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України в редакції, чинній на момент розгляду кримінального провадження судом: особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Статтею 46 КК України в редакції, чинній на час вчинення ОСОБА_3 вказаного вище злочину, передбачалось, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відтак, до застосування у даному випадку підлягає положення статті 46 КК України в редакції закону, що був чинний станом на час вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є необережним нетяжким та відповідно до примітки до ст. 45 КК України не є корупційним.

Обвинувачений вчинив злочин вперше, що стверджується довідкою про відсутність судимостей.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження №0000021, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, по якому на досудовому слідстві та в підготовчому засіданні повністю визнав свою провину, та примирився з потерпілим, відшкодувавши йому завдані збитки, про що потерпілий ОСОБА_5 заявив в підготовчому судовому засіданні, - у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням (ст.46 КК України) у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286 КПК України. Таким чином, клопотання обвинуваченого та потерпілого підлягає задоволенню.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов потерпілим не було заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 284-288, 314 ч.3 п.2, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим ОСОБА_5 відповідно до ст.46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 31 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази: автомобіль марки «Fiat» моделі «Croma» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, білого кольору, тип транспортного засобу легковий комбі-В, шасі № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , адреса АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який передано на зберігання в Бориславське ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути володільцю майна.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1