Справа № 336/4036/21
Провадження 1-кс/ 336/462/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в залі суду клопотання

слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664від 23.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , з боку захисту: захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному проваджені №0000664від 23.05.2021 року про застосування запобіжного заходуу виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.
Так, 23.05.2021 року в період часу з 21:10 по 05:40 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч встановленого статтею 27 Конституції України права на посягання життя та здоров`я іншої особи, маючи умисел на умисне вбивство, на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , наніс не меньше трьох ударів кулаками обох рук в область голови і шиї останнього, чим спричинив останньому тілесні ушкодження несумісні с життям, від яких настала смерть, а саме згідно лікарського свідоцтва про смерть №2912 від 24 травня 2021 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок шоку, закритої тупої травми шиї з ушкодженням внутрішніх органів.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
25.05.2021 ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: протоколом огляду місця події, постановою про визнання речових доказів, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 лікарським свідоцтвом про смерть, іншими матеріалами кримінального провадження.
На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказані ризики підтверджуються такими фактичними обставинами: враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_5 невідворотності покарання за його вчинення, може перешкоджати кримінальному провадженню не з`являтись на виклик слідчого, прокурора, суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків), на що вказують таки факти: підозрюваний офіційно не працевлаштований, не мешкає за місцем реєстрації,
У зв`язку із зазначеними вище обставинами досудове слідство приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже існують беззаперечні підстави обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Так, обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків та, а також запобігання та недопущення вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, насамперед, насильницьких дій відносно свідків у провадженні.
Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримала думку свого підзахисного та просила відмовити в задоволенні клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження здійснюється за допомогою технічних засобів. Крім того, відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухав думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується дослідженими у сукупності в судовому засіданні доказами.
Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з посяганням на життя та здоров`я потерпілого.
Суд не може погодитися із зазначеними вище обставинами, оскільки під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за викликом слідчого прибував, не переховувався.
Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.
Згідно пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Так, суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, зокрема, дані про те, що ОСОБА_11 має намір переховуватися від суду в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Окрім того, слідчим не доведена неможливість запобігти настанню ризику, передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України більш м`яким запобіжним заходом таким як домашній арешт протягом певного періоду доби.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених статтею 177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки з урахуванням його особи, раніше не судимий, проживає один, а також сукупність усіх встановлених під час судового розгляду обставин, що мали місце, до нього може бути застосований інший запобіжний захід, достатній для запобігання ризику, вказаному в клопотанні.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як зазначалось вище, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Слідчий та прокурор не довели наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, але надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, але у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт у певний період доби.
Крім того, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавить права підозрюваного на працю та можливість матеріального забезпечення себе.
Таким чином, у зв`язку з тим, що у клопотанні не обґрунтована неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, суд вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України, на даний час не може запобігти ризику незаконного впливу на свідків.
Керуючись 177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205-206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту- задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їх викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Визначити строк дії цієї ухвали по 24 липня 2021 року включно.
Цю ухвалу передати для виконання відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного, зобов`язавши названий орган негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1