Провадження № 11-сс/4823/119/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

дізнавача ОСОБА_8 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6

та її представника адвоката ОСОБА_9

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000019 від 30.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано всім показам та доказам належну правову оцінку, щодо встановлення в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, а матеріали скерувати для проведення досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що постанова органу досудового розслідування є незаконною та необґрунтованою, так як матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів для підтвердження вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України.

Посилаючись на об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, апелянт вважає, що ОСОБА_10 скоїв на нього замах на вбивство із застосуванням зброї. При цьому ОСОБА_10 сказав: «я тебе застрелю» та його дії супроводжувались демонстрацією вогнепальної зброї, якою можна завдати тілесних ушкоджень або вбити. Таку загрозу він сприймав як реальну загрозу своєму життю.

На думку апелянта, у даному кримінальному провадженні були проведені не всі можливі заходи для встановлення вини особи. Зокрема, на місце події прибули працівники поліції, в присутності яких ОСОБА_10 стверджував, що у нього є рушниця, якою він скористається наступного разу, проте допит вказаних працівників поліції проведено не було.

Звертає увагу, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_10 вказав про самооборону, про те така його версія є захисною, так як зі скаргою про погрози останній не звертався.

Заслухавши доповідача, особу, яка подала скаргу та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора та дізнавача, які заперечували проти доводів апелянта та вказували на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Матеріали судового провадження встановлено, що у провадженні №0000019 від 30.07.2020 року проводилося досудове розслідування за факту погрози вбивством ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до змісту пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ч.2 ст.9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова дізнавача, у розумінні вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених дізнавачем обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею перевірені викладені в скарзі ОСОБА_6 підстави для скасування постанови дізнавача від 20.11.2020 року, досліджені наявні матеріали в їх сукупності та обґрунтовано відмовлено в задоволенні скарги про скасування вказаної постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

В ході апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.ст.110, 284 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000019 від 30.07.2020 року, у ході досудового розслідування були виконані всі необхідні для встановлення істини слідчі дії, однак даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення в діях ОСОБА_10 , передбаченого ч.1 ст.129 КК України, встановлено не було, внаслідок чого було прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Висновок дізнавача про відсутність складу даного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування матеріалах кримінального провадження.

Так, зокрема, з кримінального провадження видно, що органом досудового розслідування оглянуто місце події, допитано потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , який є сином скаржника, ОСОБА_10 , проведено за їх участі слідчі експерименти, в ході яких вони дотримувалися своєї версії обставин події, повторно проведено огляд місця події, оглянуто дерев`яну палицю з цвяхом на кінці, призначено судову експертизу зброї та накладено арешт на неї. Висновком судової експертизи зброї встановлено, що пістолет, наданий на експертне дослідження, є вогнепальною зброєю, придатною до стрільби снарядами травматичної (несмертельної дії), патрони відносяться також до снарядів несмертельної дії.

Таким чином, дізнавачем дано оцінку усім зібраним доказам у їх сукупності, оцінено об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, відомості за яким були внесені до ЄРДР, внаслідок чого, дізнавач цілком об`єктивно дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, оскільки у справі не зібрано достатніх доказів які б вказували на конкретні та реальні дії ОСОБА_10 , які б свідчили про погрозу вбивством по відношенню до ОСОБА_6 .

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що органу досудового розслідування об`єктивної дійсності встановити не надалося можливим, так як єдиним свідком даної події являється син потерпілого ОСОБА_6 та є зацікавленою особою.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, висновки слідчого судді про те, що дізнавач виконав всі дії для встановлення даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, яке розслідувалося в рамках даного кримінального провадження, а так само про вичерпання процесуальних можливостей встановити достатні докази, є переконливими та правильність цих висновків не спростовується доводами апеляційної скарги, оскільки вони носять суб`єктивний характер і не містять даних про залишення недослідженими обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Тому всі обставини, на які апелянт посилається як на підстави для скасування постанови дізнавача, враховані останнім та перевірені слідчим суддею, які дійшли обґрунтованого висновку про відсутність складу злочину.

Будь-які докази того, що слідчий суддя порушив норми матеріального чи процесуального права заявником не надані.

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4