Справа № 562/2056/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2021 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000200, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів, Рівненської області, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 19.05.2021 року, в період часу з 12:00 год. по 17:00 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом надання допомоги потерпілому ОСОБА_4 щодо перевезення піску за допомогою господарської тачки, яка належить потерпілому, із подальшим (по завершенні роботи) її поверненням власнику, незаконно заволодів належною потерпілому металевою господарською тачкою, сріблястого кольору, виробника "Limex" вартістю 561,00 грн.

У подальшому, ОСОБА_5 , не маючи наміру на повернення належного потерпілому майна, перебуваючи по АДРЕСА_4 , без відома та дозволу ОСОБА_4 продав металеву господарську тачку, сріблястого кольору, виробника "Limex" ОСОБА_6 .

Внаслідок вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілому заподіяно майнову шкоду на загальну суму 561,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_7 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченим ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений ОСОБА_5 вказав також, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді громадських робіт (200 год.) мінімального значення.

Потерпілим ОСОБА_4 надано заяву, в якій він погодився з розглядом обвинувального акту відносно ОСОБА_5 у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та зазначив, що він ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченим ч.2 ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згідний з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги тяжкість, ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його; дані про особу винного, який в силу вимог ст.89 КК України не судимий, а також те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, і приходить до висновку, про призначення покарання у межах передбачених санкцією ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт, що буде відповідати тяжкості вчиненого й особі обвинуваченого.

Обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, що унеможливлювали б призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 686,48 грн.

Відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на час до набрання вироком законної сили, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст.12, 190 КК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Документи кримінального провадження № 0000200 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. на проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: металеву господарську тачку, сріблястого кольору, виробника "Limex" повернути власнику - ОСОБА_4 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Здолбунівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: