Справа № 444/408/21
Провадження № 1-кп/444/143/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000477 внесене 29 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глинсько, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, депутатом, адвокатом, особою з інвалідністю не являється, не судимого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.06.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження № 0000477 від 29 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 у першій декаді березня 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у післяобідній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території Жовківської філії ДП «Укрветсанзавод», що в с. Воля-Висоцька, Жовківського району, Львівської області, прикріпив до трактора МТЗ-80 причіп, всередині якого знаходились боєнські відходи, а саме кишки, голови, кості, шкури, деякі з яких були упаковані у білі мішки, після чого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в порушення ст. 33 Закону України «Про відходи», якою заборонено несанкціоноване скидання і розміщення відходів, ст.46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення, ст.16 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», яка покладає обов`язок дотримання вимог ветеринарних, санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм під час виробництва, переробки та реалізації продукції тваринництва, ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, використовуючи зазначений вище транспортний засіб, виїхав за межі території Жовківської філії ДП «Укрветсанзавод» та повернувши ліворуч від брами, вивіз вказані рештки тваринного походження у поле, поблизу с. Воля-Висоцька, Жовківського району Львівської області, які скинув у декілька виритих ним ям, які розташовувались на різній відстані одна від одної, тим самим забруднив земельну ділянку відходами, шкідливими для життя, здоров?я людей та довкілля, створивши небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, яка проявилась у накопиченні в ґрунті токсичних хімічних сполук, хвороботворних бактерій та паразитів, які можуть викликати спільні для людей і тварин захворювання. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив державі матеріальної шкоди на загальну суму 1689 гривень 09 копійок.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив забруднення земель відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 подав на адресу суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України у зв`язку закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000477 від 29 березня 2016 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 239 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, а саме у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Дане клопотання захисником підтримане в підготовчому судовому засіданні з підстав, які у ньому наведені.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав на адресу суду письмову заяву, у якій підтримав заявлене його захисником, адвокатом ОСОБА_5 , клопотання.
У даній заяві, яку обвинувачений підтримав і в підготовчому судовому засіданні, зазначив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з наведених у клопотанні підстав, а також те, що йому відомо про те, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності, є нереабілітуючою підставою.
В підготовчому судовому засіданні також надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор щодо клопотання захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заперечив та зазначив, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 239 КК України, однак строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, на момент розгляду кримінального провадження закінчився. Окрім цього наголосив, що обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від слідства або суду, не вчиняв в цей період інших злочинів. На підставі викладеного, з урахуванням статей 283-288, 314, 315, 369-372 КПК України вважає, що подане захисником обвинуваченого та обвинуваченим клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України.
На виконання вимог ст. 285 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Обвинувачений надав свою беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового провадження, а саме прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому судовому засідання, зокрема має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
А тому суд вважає, що немає жодних перешкод для розгляду та вирішення заявленого захисником обвинуваченого та самим обвинувачем клопотання в підготовчому судовому засіданні.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно із ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно діючої на сьогоднішній день редакції ч. 1 ст. 239 КК України встановлено кримінальну відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, що караються штрафом від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Зміни у ч. 1 ст. 239 КК України були внесені згідно Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020 року.
В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України, у першій декаді березня 2016 року.
Згідно чинної станом на першу декаду березня 2016 року редакції ч. 1 ст. 239 КК України було встановлено кримінальну відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, що каралися штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Суд враховує, що на сьогоднішній день посилено відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля
Згідно ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
А тому, суд приходить до висновку, що по відношенню до ОСОБА_3 підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, тобто до 01.07.2020 року, а саме до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, яка була чинною станом на першу декаду березня 2016 року, тобто станом на час вчинення кримінального правопорушення, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
А тому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України станом на першу декаду березня 2016 року, тобто на момент його вчинення, відносилося до злочину невеликої тяжкості, а станом на сьогоднішній день, після набрання чинності Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким було посилено покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 239 КК України, є нетяжким злочином.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к, за змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.
Згідно чинної станом на першу декаду березня 2016 року, тобто станом на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, редакції ст. 49 КК України, зокрема п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до чинної редакції ст. 49 КК України, зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 11 лютого 2021 року заступником начальника Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 затверджено обвинувальний акт.
Початковим моментом перебігу строку притягнення до кримінальної відповідальності у згаданому кримінальному провадженні є день вчинення особою інкримінованого їй кримінального правопорушення, тобто перша декада березня 2016 року.
У кримінальному провадженні відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування або суду, а тому суд приходить до висновку, що і не було і немає підстав для зупинення перебігу давності.
Також не було і немає підстав для переривання строку давності, оскільки ОСОБА_3 не вчиняв нових злочинів.
Відтак, зважаючи на вищенаведені обставини та положення законодавства, на час розгляду справи в суді строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним кримінальним правопорушенням сплинув.
Згідно із ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке визначено як злочин невеликої тяжкості (станом на час вчинення кримінального правопорушення), з дня вчинення якого минув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме два роки, обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і він погодився на звільнення з цих підстав, інші учасники провадження не заперечують проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого, враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого підлягає до задоволення.
Як наслідок, обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України (в редакції Закону чинного, на час вчинення кримінального правопорушення), а провадження по справі слід закрити.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутній.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Кримінальним правопорушенням було спричинено матеріальну шкоду на суму 1689 гривень 09 копійок, яка обвинуваченим відшкодована добровільно, що підтверджується квитанцією в матеріалах справи.
Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні становлять 19 612 (дев`ятнадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень 80 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. ст. 124, 283, 284, 285, 286, 288, 314, 315, 369-372, 392 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 239 КК України на підставі ст. 49 КК України (в редакції Закону чинній на час вчинення кримінального правопорушення), а саме у у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000477 від 29 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 239 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, а саме у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Речові докази: бухгалтерську документацію, договори та переписки з іншими субєктами господарювання, які упаковано у спецпакети № 7267664 та № 7267663, які зберігаються у камері зберігання речових доказів відділу поліції № 5 Львівського районного управління ГУНП у Львівській області - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глинсько, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.06.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 19 612 (дев`ятнадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень 80 копійок.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1