печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6349/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2019 в межах кримінального провадження № 0000261 від 20.01.2018,

ВСТАНОВИВ:
08.02.2021 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання а адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/26216/19-к від 23.05.2019, в межах кримінального провадження № 0000261 від 20.01.2018, щодо накладення арешту на майно, а саме:

- на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Слідчий/прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чино, про причини неявки суд не повідомлено.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2018 року № 0000261 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 є спадкоємницею після смерті свого брата ОСОБА_6 , який помер у січні ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружини ОСОБА_7 , яка померла у жовтні ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їх єдиного сина ОСОБА_8 , який помер у травні 2008 року. 06.09.2016 року Другою київською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого ОСОБА_4 визнано спадкоємницею кв. АДРЕСА_2 .

19.10.2016 року Державним реєстратором ДП «Сетам» ОСОБА_9 вчинено реєстровий запис № 17015812, яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2-2617 від 09.01.2007 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_10 . ОСОБА_4 не було відомо про існування вказаного договору ні на момент смерті ОСОБА_8 (спадкодавця), ні на момент отримання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно відповіді державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 на запит адвоката ОСОБА_3 від 29.11.2017 року, нотаріус не посвідчувала договір купівлі-продажу від 09.01.2007 року. Крім того, нотаріус зазначила, що за нею була закріплена гербова печатка за АДРЕСА_3 , як проставлено в договорі; реєстраційний номер в договорі значиться як 2-2617 від 09.01.2007 року, що є аналогічним, так як не можливо провести більше двох тисяч нотаріальних дій за 9 днів нового року, з яких сім були святкові; підпис нотаріуса в тексті договору підроблено навіть без намагання його візуального наслідування.

У відповідь на запит адвоката ОСОБА_3 від 11.12.2017 року щодо використання Вишгородською районною державною нотаріальною конторою бланку нотаріального документа серії ВЕМ № 833008 і для якої нотаріальної дії, Вишгородська районна державна нотаріальна контора у листі вих. № 1246/01-16 від 11.12.2017 року повідомила, що 09.01.2007 року за реєстровим № 1-1 (а не 2-2617) на бланк серії ВЕМ № 833008 посвідчено договір дарування нерухомого майна, а не договір купівліпродажу, і сторонами вказаного договору були інші особи; відомості, зазначені у відповіді нотаріуса ОСОБА_10 , дійсні; бланк використовувався нотаріальною конторою, проте для іншої дії, не пов`язаної із продажем ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_5 .

У листі ДП «Сетам» від 01.12.2017 року вих. № 3372/17906-12-17/13 повідомлено, що запитувані стосовно реєстраційної дії документи, на підставі яких було вчинено реєстровий запис № 17015812, відсутні, так як після проведення реєстраційної дії суб`єктом державної реєстрації усі використані при цьому матеріали направлено для зберігання та доручення до реєстраційної справи за місцем її зберігання.

23.05.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було задоволено клопотання прокурора прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000261 від 20.01.2018 та накладено арешт на:

- на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження.

В подальшому, як вбачається з матеріалів клопотання, матеріали досудового розслідування відносно заволодіння квартирою АДРЕСА_2 виділені в окреме кримінальне провадження №0002745 від 12.09.2020.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2019, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вищезазначене майно має доказове значення у кримінальному провадженні та, що на даному етапі досудового розслідування була необхідність у забезпеченні збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки незастосування арешту могло призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

З матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_3 вбачається, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі №757/53369/19-ц (копія додається) задоволено позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Державного реєстратора Державного підприємства «Сетам» ОСОБА_9 , треті особи: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора; визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири, укладений 09 січня 2007 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , посвідчений ОСОБА_10 , державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрований в реєстрі за №2-2617; визнано недійсним і скасовано рішення державного реєстратора ОСОБА_9 , Державне підприємство «Сетам», м. Київ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31971987 від 21.10.2016, стосовно реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 , номер запису про право власності: 17015812; скасовано запис про право власності: 17015812 від 19.10.2016 року щодо реєстрації державним реєстратором ОСОБА_9 , Державне підприємство «Сетам», м. Київ, права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 . Зазначене рішення набрало законної сили 28 січня 2020 року.

Також заявник в клопотанні зазначив, що 06 січня 2021 року на підставі вищевказаного рішення суду скасовано незаконний запис про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надано копію Витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, як вбачається з клопотання, наразі квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить її законному власнику ОСОБА_4 .

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/26216/19-к від 23.05.2019, а саме на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності була зареєстрована за ОСОБА_5 , та заборону розпорядження.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1