Справа № 487/3053/21
Провадження № 1-кс/487/2493/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000169 від 15.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, наполягав на його задоволенні.
Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Пояснила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 здійснюється дізнавачем Тюпою, а враховуючи зміст її посадових обов`язків, вона не може надавати дізнавачу будь-яких вказівок у кримінальному провадженні. ОСОБА_8 ніяких обіцянок не давала, грошові кошти у неї не вимагала.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечували проти задоволення клопотання, псилаючись на необгрунтованість підозри та недопустимість доказів. Просили обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистої поруки або домашній арешт, а за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначити заставу у мінімальному розмірі.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000169 від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Миколаївській області № 121 о/с від 22.02.2021 майора поліції ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника управління поліції начальника слідчого відділення Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.
Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону), Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.
Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.
У своїй діяльності ОСОБА_6 повинна керуватися Конституцією та законами України, Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими і відомчими актами.
Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_6 знала та розуміла, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу.
Службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 Кримінального кодексу України є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_6 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення стала на шлях злочинної діяльності та умисно вчинила корисливий корупційний злочин, а саме прохала надати та одержала, як службова особа, яка займає відповідальне становище,неправомірну вигоду для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням такої неправомірної вигоди.
Так, в провадженні СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000171 від 15.04.2021 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом виявлення та вилучення наркотичного засобу «Метадон» загальною вагою 1,1575 г. під час проведення обшуку 17.02.2021 у домоволодінні за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час перебування у провадженні СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області кримінального провадження №0000171 від 15.04.2021 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 309 КК України, у ОСОБА_6 , як у заступника начальника управління поліції начальника слідчого відділення Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області виник злочинний умисел, направлений на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за непритягнення її до кримінальної відповідальності за фактом зберігання наркотичних засобів на території її домоволодіння, оскільки, до цього часу вона була з нею знайома, підтримувала дружні відносини та неодноразово допомагала їй та її близьким особам уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, за що неодноразово отримувала від неї неправомірну вигоду та цілком була впевнена у безкарності своїх протиправних дій.
З цією метою ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, заздалегідь, приблизно у квітні 2021 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, надала вказівку дізнавачу, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадження №0000171 від 15.04.2021 року, створити умови, при яких ОСОБА_8 буде змушена звернутися до ОСОБА_6 з метою закриття вказаного кримінального провадження та отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди.
У подальшому з метою створення вищезазначених умов старший дізнавач СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 20.04.2021 року відібрала пояснення від ОСОБА_8 та цього ж дня направила запит до КП КНП «Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР.
Також 21.04.2021 року до домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приїхали працівники Вознесенського РУП та повідомили про необхідність прибуття до старшого дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та повторно вручили ОСОБА_8 повістку про виклик на 23.04.2021 до Вознесенського РУП для здійснення опитування, створивши при цьому умови, при яких ОСОБА_8 буде змушена звернутися до ОСОБА_6 з питань закриття кримінального провадження №0000171.
27.04.2021 року ОСОБА_8 прийшла до приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яке розташоване за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 24, та пішла до слідчого ОСОБА_10 , який її повідомив, що з міста Миколаєва їм передали матеріали кримінального провадження за фактом виявлення та вилучення наркотичного засобу «Метадон» під час проведення обшуку 17.02.2021 на території домоволодіння та по вказаним матеріалам кримінального провадження вони здійснюють досудове розслідування щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Далі, ОСОБА_8 , будучи впевненою у протиправних діях заступника начальника управління поліції начальника слідчого відділення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , направлених на отримання від неї неправомірної вигоди, вирішила піти до неї у службовий кабінет, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, куди її провів слідчий ОСОБА_10 .
Під час спілкування із заступником начальника управління поліції начальником слідчого відділення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , остання повідомила, що може допомогти у вирішенні питання щодо закриття кримінального провадження №0000171, на що ОСОБА_8 погодилась, оскільки за інших умов ніж надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 неможливо уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та остання, використовуючи своє службове становище, буде вживати усіх дієвих заходів для притягнення її до кримінальної відповідальності.
Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого умислу на отримання неправомірної вигоди, повідомила ОСОБА_8 , що для вирішення питання щодо закриття кримінального провадження №0000171 їй необхідно погодити зазначене питання із невстановленою на даний час посадовою особою.
У подальшому 28.04.2021 року о 19 год. 47 хв. за допомогою інтернет-месенджера «WhatsApp» ОСОБА_6 надіслала ОСОБА_8 СМС-повідомлення наступного змісту «Согласны завтра скажут, что хотят с утра».
В подальшому, продовжуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, 29.04.2021 за допомогою інтернет-месенджера «WhatsApp» ОСОБА_6 під час телефонної розмови висунула вимогу ОСОБА_8 , що з метою закриття кримінального провадження №0000171 їй необхідно надати ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США та передати їй свідоцтво про смерть її брата, який раніше вживав наркотичні засоби та проживав спільно із ОСОБА_8 , на що остання погодилась.
30.04.2021, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи у м. Вознесенськ, повідомила ОСОБА_8 , що грошові кошти у розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США їй необхідно передати чоловіку, який її буде чекати на автомобілі «Volkswagen» біля магазину «Тихая гавань», який розташований у м. Вознесенськ.
У подальшому ОСОБА_8 прибувши до магазину «Тихая гавань», який розташований у м. Вознесенськ по вул. Кірова, сіла в автомобіль «Volkswagen» тимчасовий номерний знак « НОМЕР_1 » на червоному фоні, під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому передала грошові кошти у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, які у подальшому вилучено під час проведення обшуку вказаного транспортного засобу.
Таким чином, заступник начальника управління поліції начальник слідчого відділення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала за необхідними для доведення злочину до кінця та одержала неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США.
30.04.2021 о 17 годині 18 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
ОСОБА_6 01.05.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , це, зокрема, дані заяви ОСОБА_8 від 15.02.2021, в якій остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , яка щомісячно вимагає та отримує від неї грошові кошти в сумі 1 500 доларів США за непритягнення її та родичів до кримінальної відповідальності; протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ; рапорту заступника начальника відділу МУ ДВБ НП України ОСОБА_12 від 16.02.2021; рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС МУ ДВБ України ОСОБА_13 ; електронного рапорту про реєстрацію в ЄРДР кримінального правопорушення №0000171 від 15.04.2021 за фактом зберігання наркотичних засобів; протоколу огляду, вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 30.04.2021р.; акту прийому-передачі грошових коштів від 3.04.2021р.; протоколів обшуку від 30.04.2021; протоколу затримання особи, підозрюваною у вчиненні злочину від 30.04.2021; протоколу огляду мобільного телефону торгівельної марки "Samsung" з контактним номером НОМЕР_2 від 30.04.2021, наданий ОСОБА_8 ; матеріалів НСРД; матеріалів кримінального провадження №0000171 від 15.04.2021.
Стосовно посилання захисників підозрюваної на недопустимість доказів, то слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди під час виконання нею правоохоронних функцій, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому підозрювана, з метою ухилення від кримінального покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни. Крім того, підозрювана ОСОБА_6 , будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлена з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі, шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому, здобуті знання під час проходження служби ОСОБА_6 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, і як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника слідчого відділу Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, підозрювана ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів слідчого відділу Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, зокрема, матеріали кримінального провадження № 0000171 від 15.04.2021 та інших, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, вчинене під час виконання нею службових обов`язків.
За рахунок займаної посади, підозрювана може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі, інших співробітників Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.
Враховуючи набутий досвід під час роботи в органах поліції, підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, залучати сторонніх осіб, які будуть чинити тиск на свідків та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом не встановлений.
Крім вказаних ризиків, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує, в тому числі, і такі обставини: вік підозрюваної, її стан здоров`я, так, підозрювана має гіпертонічну хворобу І ст.; наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де підозрювана орендує житло та проживає одна, хоча зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; підозрювана не одружена, утриманців не має; має постійне місце роботи у Вознесенському районному управлінні поліції ГУНП в Миколаївській області, де обіймає посаду заступника начальника управління поліції начальника слідчого відділення; позитивні характеристики як за місцем роботи, так і за місцем проживання ОСОБА_6 ; майновий стан підозрюваної, яка отримує заробітну плату у розмірі 24 000 грн; відсутність судимостей; а також те, що підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_6 не повідомлено.
Таким чином, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою, особу підозрюваної, суд приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваної на свободу.
Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, позбавить її можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає про відсутність підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, особистої поруки, про що просили в судовому засіданні захисники та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , від яких надійшли заяви про взяття на особисту поруку. При цьому, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, яке є корупційним, корисливим, а також те, що в матеріалах клопотання відсутні достатні дані про спроможність осіб, які виявили бажання бути поручителями, утримувати підозрювану від дій, що перешкоджають здійсненню кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а такоє її внесення не призвело до втрати підозрюваною засобів для гідного людини проживання.
В клопотанні та прокурором в судовому засіданні, крім посилання на рішення Європейського суду з прав людини, не наведено достатніх підстав для призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що зазначена у клопотанні сума застави є явно помірною для підозрюваної.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.06.2021 включно, з утриманням підозрюваної в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:
-прибувати до старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 кожної середи місяця;
-не відлучатися із населенного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_6 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 05.05.2021.
Слідчий суддя ОСОБА_1