Єдиний унікальний номер судової справи 201/6144/20
Номер провадження 1-кп/201/326/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі питання доцільності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2020 року за № 0000958 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, який має малолітню доньку ОСОБА_6 , 2015 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 08 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про зменшення ризиків можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що враховувалися судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просила його продовжити. В обґрунтування своїх доводів прокурор посилалася на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, при цьому, обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення і в період іспитового строку знов вчинив новий злочин, а тому продовжують існувати передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики.

Таким чином, на переконання прокурора, є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків, та просив змінити на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, а також просив врахувати наявність у нього неповнолітньої доньки, у якій наявна хвороба серця, постійного місця проживання та вірогідну можливість працевлаштуватися до свого брата, який є фізичною особою-підприємцем.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведених ним ризиків, суд вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що такі ризики, як можливі спроби обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися на час розгляду питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі, і корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена.

Так, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_4 .

Поряд із цим, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України саме у період іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року, що є достатніми обставинами, які характеризують обвинуваченого, як особу схильну до вчинення злочинів.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, кримінальне провадженні стосовно обвинуваченого на даний час перебуває у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень яких є досить високою.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд із цим, судом також враховуються доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про наявність у нього постійного місця проживання та неповнолітньої доньки, однак наведені обставини не зменшують ступень існуючих ризиків і не можуть слугувати підставою для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі судового провадження.

Таким чином, ураховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає за доцільне продовжити останньому тримання під вартою строком на 60 днів до 15 травня 2021 року.

В той же час, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обставини правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішенні у сумі 30 000, 00 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 15 травня 2021 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 15 травня 2021 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) ОСОБА_4 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала, щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 14 годині 00 хвилин 18 березня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1