ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000359 від 02.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА :
Цією ухвалою клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - задоволено.
Продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, українцю, громадянину України, раніше судимому, до 14 квітня 2021 року.
На вказане рішення суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 березня 2021 року про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема заставу.
Апелянт вважає, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
При цьому вказував на те, що судом не було взято до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ст. 255-1 ч.2 КК України викликає
Провадження № 11-сс/794/57/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_1
сумнів і що прокурор у судовому засіданні не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не можливо було застосувати до ОСОБА_7 .
Звертав увагу і на те, що ризики у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення є нічим іншим, як необґрунтованим припущенням, яке не підкріплене ніякими доказами і не знайшло відображення в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, вважає, що судом при винесенні ухвали було допущено невідповідність висновків обставинам справи, що призвело до незаконного обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши головуючого, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги захисника, міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч.1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, зазначені у ч.1 цієї статті.
Так, із матеріалів провадження вбачається, що 02.05.2020 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000359, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. В подальшому до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 2551, ч.3 ст. 307 КК України.
24.09.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.09.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений до 23.03.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.12.2020 р. строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 24.03.2021 року.
25.01.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 2 ст. 307 КК України.
10.02.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 307 КК України.
19.02.2021 року матеріали кримінального провадження № 0000359 відповідно до положень ст. 290 КПК України відкриті стороні захисту.
У відповідності до ч.10 ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Отже, досудове слідство не можливо закінчити до завершення строку дії запобіжного заходу, оскільки необхідно виконати ще ряд процесуальних дій для виконання вимог КПК України (ознайомити сторін з матеріалами справи, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування).
25.03.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 14.04.2021 року.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Частиною першої статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, надані суду та наявні у матеріалах провадження докази: протоколи допитів свідків, протоколи обшуків, висновки експертів, а також інші письмові докази дають достатні підстави вважати, що пред`явлена підозра ОСОБА_9 є обґрунтованою.
Окрім того, обґрунтованим та доведеним, на думку судової колегії є посилання суду в рішенні та слідчим у клопотанні на те, що ризики, заявлені під час продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились і свідчать про те, що останній знайомий зі свідками та іншими підозрюваними, а тому існують ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на останніх, шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_9 є раніше судимою особою за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів.
В період відбування покарання у місцях позбавлення волі підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551 , ч.3 ст. 307 КК України, які у відповідності до ч.6 ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15-ти та 12-ти років.
Крім цього, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2021 року ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 14.04.2021 року без визначення розміру застави. Вирішуючи питання щодо визначення застави ОСОБА_9 , районним судом було враховано те, що після обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, йому було повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 2551 , ч.2 ст. 307 КК України на підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 307 КК України, а тому колегія суддів вважає, що районний суд, керуючись п.4 та п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, вірно не визначив розмір застави.
Більше того, незастосування застави є правом, а не обов`язком судді. Тому колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, а також наявність доведених ризиків, визначення застави при застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки це не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, які за умови внесення ним застави та звільнення його з-під варти, продовжать існувати.
Отже, оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, викладені вище обставини є достатніми, на думку судової колегії, для висновку про виправданість подальшого тримання ОСОБА_9 під вартою та неможливість на даний час шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (зокрема, заставу) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими слідчим суддею та вважає, що застосування до ОСОБА_9 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою (зокрема, заставу), не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з яких він просив скасувати рішення суду першої інстанції є безпідставними і спростовуються наданими матеріалами справи.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим і скасуванню не підлягає.
Отже, на підставі зазначеного, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2021 року, якою клопотання слідчого, погодженого із прокурором задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного під вартою на строк, зазначений у клопотанні, слід відхилити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177,178,183, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 березня 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2021 року - без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3