Провадження №1-кс/760/6811/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002013 від 23.07.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час та місці разом з невстановленими слідством особами вступили між собою у злочинну змову направлену на напад з метою заволодіння чужим майном громадян поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло
З цією метою, вони розробили план, який полягав у наступному. ОСОБА_4 разом з невстановленими слідством особами в мережі інтернет мали віднайти особу, яка розмістить оголошення інтимного характеру та домовитися з нею про зустріч. Для цього ОСОБА_4 мав зареєструватися на таких сайтах та в додатку «Телеграм». Після відшукання в мережі інтернет оголошення де особа бажає отримати сексуальні послуги ОСОБА_4 мав домовитися з нею про зустріч по місцю її проживання.
23 липня 2021 року приблизно 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 діючи умисно, разом з невстановленими слідством особами, відповідно до умов вищевказаного раніше розробленого злочинного плану, в мережі інтернет віднайшли оголошення про те, що ОСОБА_7 бажає за винагороду отримати послуги сексуального характеру. Після цього, розпочали процес переписки і домовилися з ОСОБА_7 про зустріч за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом нападу із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло, 23 липня 2021 року приблизно о 18:00 годин, ОСОБА_4 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб під`їхали до будинку АДРЕСА_4 і зайшли до під`їзду де ОСОБА_4 піднявся на 6 поверх та зайшов до квартир АДРЕСА_5 , а двоє невідомих залишилися поверхом нижче. ОСОБА_4 знаходячись у квартирі і переконавшись що в ній окрім ОСОБА_7 нікого не має, подав сигнал двом невстановленим особам, які відразу зайшли до квартири при цьому ОСОБА_4 дістав пістолет, який навів на ОСОБА_7 та вказав йому лягти на підлогу в спальній кімнаті, а двоє невідомих в цей нанесли йому удари в область голови та тулубу. Коли ОСОБА_7 виконав вимогу і ліг на підлогу, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_7 завести руки за спину, а двоє невідомих зв`язали їх брючними ременями та висловили до нього вимогу вказати де зберігаються цінні речі та грошові кошти.
ОСОБА_7 , перебуваючи під погрозою застосування у відношенні нього насильства, небезпечного для життя чи здоров`я передав належне йому майно та вказав де знаходяться грошові кошти, якими заволоділи ОСОБА_4 та двоє невстановлений слідством осіб, а саме: 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.07.2021 становить 81570 гривень, 3000 ЕВРО, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.07.2021 становить 96090 гривень, 5400 гривень, ключами від сейфу та запуску двигуна автомобіля «Джип Черокі», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, на загальну суму 183060 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились майном потерпілого на власний розсуд.
Такими своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) і з проникненням в житло ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з обставин викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували посилаючись на те, що в поданому клопотанні про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В зв`язку із зазначеним підозрюваний та її захисник просили слідчого суддю відмовити задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також посилались на те, що ОСОБА_4 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, оскільки хворіє на цукровий діабет та надали відповідні документи.
Заслухавши прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) і з проникненням в житло ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України.
23.07.2021 року о 23:37 годині (фактичний час затримання 21:40 год. 23.07.2021) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
24.07.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину є зібрані досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол затримання ОСОБА_4 ; протокол обшуку від 23.07.2021 року; протоколи огляду місця події; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол пред`явлення особи для впізнання; повідомлення про підозру ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання, необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він одразу після вчинення злочину зник з місця його вчинення.
При цьому, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Тобто, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний, може переховуватися від правоохоронних органів та суду, що негативно вплине на досудове розслідування.
Не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу такого як тримання під вартою, надасть можливість підозрюваному впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останньіми показів в частині фактичних обставин. При цьому, вплив ОСОБА_4 , на потерпілого та свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникненню притягнення його до кримінальної відповідальності.
Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 схильний до вчинення умисних корисливих злочинів у тому числі із застосуванням насильства щодо потерпілих, оскільки не має постійного джерела доходу і тому може вчиняти інші злочини з метою особистого збагачення.
При цьому, необхідно зазначити, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено ним шляхом нападу на особу.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Отже, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Доводи підозрюваного та його захисника про відсутність ризиків та застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя не приймає до уваги, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, не має постійного джерела доходу, наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Крім того, доводи підозрюваного та його захисника не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі її провадження.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, не має джерела доходу, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Разом з тим, в судовому засіданні підозрюваний та його захисник зазначили, що ОСОБА_4 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, оскільки хворіє на цукровий діабет.
Відповідно до ст.21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Також ст.49 Конституції України визначено, що кожен громадянин України має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.
Враховуючи, що підозрюваний перебуватиме під вартою в умовах Київського слідчого ізолятора, змоги самостійно пройти огляд спеціалістів та отримати відповідну допомогу немає, йому слід забезпечити огляд лікарів для визначення його стану здоров`я та призначення, у разі необхідності, відповідного лікування, в межах (а за необхідності - за межами) Київського слідчого ізолятора із подальшим поданням слідчому судді клопотання про зміну запобіжного заходу, з урахуванням висновків лікарів.
При цьому, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із погрозою застосування насильства, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до тринадцяти років з конфіскацією майна, та існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Прокурор в судовому засіданні просив не визначати розмір застави.
Проте, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється не спричинив загибель людини, але вчинений з насильством, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався, наявність у підозрюваного малолітньої дитини, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 розмір завданої злочином шкоди, а також те, що він офіційно не працює, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23.07.2021 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою 20 вересня 2021 року.
Розмір застави визначити у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 227000,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:
Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
В задоволені решти вимог відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1