Справа № 369/3009/21
Провадження №1-кс/369/663/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000221 від 05.03.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000221 від 05.03.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
04.03.2021 року, близько 21 години 04 хвилини, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «JЕЕР CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на освітленій ділянці проїзної частини вулиці Святошинської, в місті Вишневе Бучанського району Київської області, в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3.б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), відповідно до яких: - п. 1.5 ПДР України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; - п. 2.3.б) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; будучи неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховував на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, як наслідок своїми діями створив загрозу здоров`ю громадян, в порушення вимоги пункту 16.2 та 18.1 ПДР України, відповідно до якого: - «16.2. На регульованих перехрестях водій, повертаючи ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає»; - «18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», наблизившись до перехрестя з вулицею Європейська, повертаючи ліворуч на вказану вулицю, де пролягає регульований пішохідний перехід, визначений дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 та дорожньою розміткою «зебра» ПДР України, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим створив небезпеку, таким чином не надав дорогу неповнолітньому пішоходу, який переходив проїзну частину по регульованому пішохідному переході на дозволений для пішохода зелений сигнал світлофора справа на ліво, відносно напрямку руху автомобіля, як наслідок на пішохідному переході допустив наїзд передньою частиною автомобіля марки «JЕЕР CHEROKEE» на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи без свідомості в тяжкому стані з місця пригоди госпіталізований каретою ЕМД до реанімаційного відділення КОКЛ №1 з діагнозом: без свідомості, закриті переломи обох нижніх кінцівок; які відповідно до Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року є небезпечними для життя ушкодженнями так, як в момент заподіяння (завдання) спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, та за своїми ознаками саме є небезпечними для життя і такими що можуть призвести до втрати будь-якого органа або втрати органом його функцій.
04.03.2021 року автомобіль марки ««JЕЕР CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Боярка.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «JЕЕР CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований та належить на праві власності ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Автомобіль «JЕЕР CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є об`єктом, який зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час досудового розслідування, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових інженерно-транспортних експертиз, а саме: судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод», інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження», та інших.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речового доказу у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки в інший спосіб без накладення арешту на автомобіль марки «JЕЕР CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 це зробити не можливо.
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 просив в задоволенні клопотання відмовити.
В судовому засіданні користувач майна ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000221 від 05.03.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «JEEP CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить на праві власності ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1