ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/123/21
провадження № 1-кп/691/261/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , учасників судового провадження ОСОБА_4 (обвинуваченої), ОСОБА_5 (потерпілого),

розглянувши, у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання обвинуваченої (потерпілого) про затвердження угоди про примирення, кримінальне провадження № 0000022 відомості 15.01.2021 року внесені до ЄРДР, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Цюрупинськ, Херсонської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не являється,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 19 грудня 2020 року, близько 15:30 годин, перебуваючи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де допомагала господарю по господарстві, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, заволоділа грошовими коштами в сумі 5687 гривень, що належні ОСОБА_5 .. Після чого, місце вчинення злочину ОСОБА_4 покинула завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму та в подальшому викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Укладення угоди про примирення було ініційоване потерпілим ОСОБА_5 , та у відповідності до вимог ст.471 КПК України, 26.01.2021 року між потерпілим та обвинуваченою укладено угоду про примирення, яку надано суду.

Сторони (потерпілий, обвинувачена) клопочуть про розгляд угоди та ухвалення вироку на підставі узгодженої міри покарання, в підготовчому судовому засіданні.

У кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим (п.1 ч.1 ст.468 КПК України).

Згідно ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (ч.3 ст.469 КПК України).

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ураховуючи те, що потерпілий та обвинувачена досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України, за вказаних обставин, та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченій покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.

За нормами ст.350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

Із змісту угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 , та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, та узгодили міру покарання, яку повинна понести обвинувачена за скоєне, а саме, у виді громадських робіт строком на 100 годин.

Жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 , на час укладення угоди про примирення, потерпілий ОСОБА_5 не має, та в подальшому не матиме.

В суді обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті, та просила затвердити угоду про примирення з призначенням узгодженого покарання.

З`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального проступку, у вчиненні якого його обвинувачують, а вона має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст.474 КПК України).

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

З`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження мирової угоди, що визначені у п.2 ч.1 ст.473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для неї, як потерпілої сторони, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченою, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального проступку, особі обвинуваченої ОСОБА_4 , та заявлені в межах санкції статті 185 ч.1 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою відповідають вимогам діючого кримінального процесуального та матеріального законодавства.

Прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про примирення сторонами дотримані вимоги норм діючих КПК України, КК України, та просив угоду про примирення затвердити, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

За нормами ст.12 КК України, правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є проступком, та за нормами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, чи інших осіб.

Домовленістю сторін угоди при узгодженні покарання, враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , обставиною, яка пом`якшує покарання (ст.66 КК України) є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання (ст.67 КК України) відсутні.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена між обвинуваченою та потерпілим угода про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Внаслідок кримінального правопорушення завдана матеріальна шкода на суму 5687 гривень.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Речові докази, відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою від 26.01.2021 року, належить затвердити, з призначенням узгодженої сторонами міри покарання, так як умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, відсутні підстави вважати, що обвинувачена не виконає взяті на себе зобов`язання. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального проступку та характеристиці особи обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 350, 369, 370, п.1 ч.1 ст. 468, ч.1, ч.3, ч.5 ст.469, ст.471, ч.1 ст.473, ст. ст. 474 476, ч.3 ст.394, п.1 ч.1 та п.1 ч.2 ст.395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , про примирення, від 26.01.2021 року, у кримінальному провадженні № 0000022 внесеному до ЄРДР 15.01.2021 року, затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, виключно з підстав:

- призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди - обвинуваченим, його захисником;

- призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судоми вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу потерпілим;

- затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена прокурором.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1