28.07.2021 Єдиний унікальний № 371/38/21
Провадження №1-кп/371/84/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миронівка кримінальне провадження № 0000428 від 22 листопада 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Богуслав, Київської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженої, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої у силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
за участю сторін:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2020 року близько 10 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачена ОСОБА_3 прийшла до АДРЕСА_2 , де познайомилась із потерпілим ОСОБА_6 та залишилась у нього гостювати. Близько 19 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебувала за місцем проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 та вживала алкогольні напої. В подальшому, як ОСОБА_6 , після 19 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, заснув, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння транспортним засобом марки «Opel Astra» білого кольору типу «Універсал» іноземної реєстрації НОМЕР_1 ( Lt) 14.06.2002 року випуску, яким на підставі доручення від Литовського закритого акціонерного товариства «Дореміка» (код підприємства 304426491) користується ОСОБА_6

22 листопада 2020 року близько 01.00 год., ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , відшукала ключі від транспортного засобу належного ОСОБА_6 , закривши останнього у будинку, пішла до знайомих по АДРЕСА_3 . Прибувши до вказаного будинку вона спільно із знайомими розпивала алкогольні напої. Вказаний будинок залишила разом із ОСОБА_8 Ідучи по дорозі із останнім ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 , що придбала автомобіль та показала йому ключі і сказала, що автомобіль на даний час знаходиться у дворі її знайомого. При цьому, запропонувала ОСОБА_8 проїхатись на вказаному автомобілі. ОСОБА_8 повіривши словам ОСОБА_3 , про те, що остання придбала автомобіль погодився на її пропозицію. Близько 02.00 год. ОСОБА_3 , прибула до двору по АДРЕСА_2 , де передавши ключі від автомобіля «Opel Astra» білого кольору типу «Універсал» із реєстраційним номерним знаком SVR-5I3 ( Lt) попросила останнього виїхати із двору. ОСОБА_8 довіряючи словам ОСОБА_3 , що остання є власником вищевказаного автомобіля запустив двигун та виїхав із двору. В подальшому ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 поїхали кататись по м. Миронівка.

Таким чином, своїми діями, які виявилися у незаконному заволодінні транспортним засобом вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.

До Миронівського районного суду Київської області 13 січня 2021 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

У судове засідання 27 липня 2021 року, захисником обвинуваченої ОСОБА_5 подано угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 . За умовами угоди про примирення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 289 КК України. Під час укладення угоди потерпілий та підозрювана узгодили міру покарання останній за вчинене нею кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із застосуванням положень ст. 74-76 КК України та звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку у відповідності до ч. 4 ст. 75 цього Кодексу та покладенням судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подану до суду угоду підтримав, його представник ОСОБА_7 подану угоду підтримав.

Обвинувачена ОСОБА_3 угоду про примирення підтримала та просила затвердити, її захисник ОСОБА_5 подану угоду підтримав та просив угоду затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про затвердження угоди не заперечив.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України кримінальному провадженні може бути укладена, зокрема, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням . Також,в угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що визнає себе винною, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме, що вона незаконно заволоділа транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 за обставин вказаних у обвинувальному акті та наведених вище в угоді.

Також, обвинувачена ОСОБА_3 показала, що їй роз`яснено та зрозуміло, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, і що вона має права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також, зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України, просить затвердити угоду та призначити покарання, узгоджене із потерпілим в угоді про примирення.
Потерпілий ОСОБА_6 , що є стороною угоди про примирення, в судовому засіданні показав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також він погоджується на призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, що вказане в угоді у виді позбавлення волі на три роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і покладенням обов`язків визначених ст.. 76 КК України, і просить затвердити угоду, оскільки вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як нетяжкий злочин.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч.5 ст.469 КПК України).
Зміст угоди про примирення від 27 липня 2021 року, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , відповідає вимогам, встановленим в ст.471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.
Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачена, і потерпілий ОСОБА_6 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст.65 КК України, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі винної.
При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Так, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, тобто, щире каяття, виходячи з правового висновку Верховного Суду у справі№756/4830/17-к від 09.10.2018 року, який суд враховує відповідно до вимог ч.ч. 5, 6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», якими передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Суд, враховуючи вище викладені правові висновки Верховного Суду, враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття.
Також, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд враховує таку обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена впродовж досудового розслідування та в судовому засіданні визнала вину, надавала показання щодо своєї злочинної діяльності, механізму вчинення злочину, що свідчить про наявність активного сприяння розкриттю злочину.
Крім того у відповідності до ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує пом`якшуючою обставиною перебування на утриманні обвинуваченої чотирьох неповнолітніх дітей.
Крім того, суд враховує відповідно до ст. 67 КК Україні обтяжуючу покарання обвинуваченої ОСОБА_3 обставину, що на момент вчинення злочину вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, суд вважає, що покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, судом було роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 , що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а також, роз`яснено сторонам кримінального провадження і потерпілому їх право змагальності, тобто самостійного обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту, а також потерпілим їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Сторони кримінального провадження і потерпілий вважають, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України і КК України та підлягає затвердженню.
При цьому обвинувачена ОСОБА_3 надала суду показання, з яких вбачається, що вона визнає себе винуватою у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у обвинувальному акті.
З наведених вище підстав, вивчивши угоду про примирення, суд прийшов до висновку, що означена угода, укладена між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , підлягає затвердженню відповідно до процедури, встановленої КПК України
З огляду на аналіз вище наведеного законодавства, обвинуваченій слід призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на три роки зі звільненням обвинуваченої від реального відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України та покладенням на неї ряду обов`язків визначених ст. 76 КК України.
Крім того, враховуючи відсутність клопотань учасників судового засідання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Відповідно до п. 12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами, тому долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України
Відповідно до п. 13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи, тому вказані судові витрати мають бути покладені на обвинувачену.
Керуючись ст.376, п. 1 ч. 7 ст. 474, ст.ст. 381,382,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду про примирення укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 27 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000428 внесеному до ЄРДР 22 листопада 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинуваченій запобіжний захід не обирався.

Речові докази: автомобіль марки «Opel Astra» білого кольору типу «Універсал» іноземної реєстрації НОМЕР_1 (lt) переданий під розписку від 23.11.2020 потерпілому ОСОБА_6 залишити у його володінні; дактилокарту на імя ОСОБА_3 , що міститься у спеціальному пакеті №5315729 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області знищити; дактилокарту на імя ОСОБА_8 , що міститься у спеціальному пакеті №5315779 та таблицю №1 до протоколу ОМП, що міститься у спеціальному пакеті №5315778 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Арешт майна: накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 24 листопада 2020 року ЄУН 371/1111/20 провадження №1-кс/371/333/20 на автомобіль марки «Opel Astra» білого кольору типу «Універсал» іноземної реєстрації НОМЕР_1 (lt) скасувати.

Судові витрати: за проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000428 висновок експерта від 25.11.2020 №СЕ-19/111-20/57365-ТВ у сумі 326,90 грн., висновок експерта від 26.11.2020 №СЕ-19/111-20/57391-АВ у сумі 1307,60 грн., висновок експерта від 07.12.2020 №СЕ-19/111-20/59138-ТР у сумі 1471,05 грн. та висновок експерта від 16.12.2020 № СЕ-19/111-20/61035-ТР у сумі 1471,05 грн. стягути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1