Вирок
Іменем України

08 квітня 2021 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції між Корольовським районним судом м. Житомира та Гадяцькими районним судом Полтавської області кримінальне провадження №0000879 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду радіотелефоніста самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, в порушення вимог ст. ст.11, 16, 40, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 14 липня 2020 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд перебуваючи за адресою: село Сергіївка Гадяцького району Полтавської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 17 грудня 2020 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах не з`явився вчасно на військову службу до в/ч НОМЕР_1 . У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд суворо не карати та не позбавляти волі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, згідно досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі умовах без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 349, 370, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1