Справа №478/1146/20 пров. 1-кс/478/33/2021
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2021 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000469 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и в:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000469 подав заяву про відвід головуючого судді, в якій зазначив, що у провадженні судді Казанківського районного суду ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Свою заяву заявник мотивує тим, що суддя ОСОБА_6 не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 сутті пред`явленого обвинувачення, самостійно намагається виконувати функції прокурора, не забезпечуючи принципу процесуальної рівності двох сторін, не створює необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Вважає, що зазначені підстави викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 доводи викладені в заяві про відвід підтримали, просили задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні посилаючись на відсутність підстав для відводу судді, просила відмовити в задоволенні заяви.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися.

Учасники процесу, повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Вислухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід, матеріали кримінального провадження (справа №478/1146/20), відтворивши звукозапис судового засідання, яке відбувалось 29.04.2021 року, прихожу такого висновку.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Тож, у даному випадку має місце заявлений відвід головуючому судді з підстави, визначеної п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, як то, із посиланням на обставини, що викликають сумнів в його неупередженості.
Однак, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( рішення ЄСПЛ у справі Веттштайна Wettstein, п. 43).
Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( рішення у справах «Фей проти Австрії"» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя (суд) є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Між тим, у цьому випадку, проаналізувавши вказані захисником обставини, як підставу для заявленого ним відводу, слід дійти висновку лише про незгоду сторони захисту із процесуальними діями суду, що вчинені ним в рамках цього кримінального провадження.

Вказане, зокрема, простежується із даних журналу судових засідань, що проведені у справі.

Доводи захисника, щодо невиконання головуючим суддею ОСОБА_6 вимог ст.348 КПК України також спростовуються дослідженим судом шляхом відтворення звукозапису судового засідання від 29.04.2021 року.

Одночасно, не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи суддею ОСОБА_6 і викликали б необхідність його відводу.

Отже, відсутня будь - яка інформація, яка б указувала на те, що головуючий суддя не є безстороннім, а тому доводи заявника не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру не є підставою його відводу.

У ході цього розгляду не встановлено з боку головуючого судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Підстави для відводу судді, зазначені захисником ОСОБА_4 , на думку суду не можуть свідчити про наявність упередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду справи та не є підставами, які виключають участь судді в кримінальному провадженні, вичерпний перелік яких передбачений ст.ст.75,76 КПК України.

Керуючись ст.ст.80, 81, ст.372 КПК України, суддя

У х в а л и в:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000469 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1