справа № 462/2760/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ківшарівка, Куп`янського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 04 червня 2020 року Галицьким районним судом м.Львова за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року, приблизно о 21 год. 08 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «Близенько», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Суботівська, 7, де здійснює свою господарську діяльність ПП «МережаСервіс Львів», діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, повторно, таємно шляхом вільного доступу викрав з торгової полиці товар, а саме: ковбасу «Глобино Дрогобицька» в кількості 3 одиниці, загальною вагою 1,600 кг, всього товару на суму 261,76 грн. (без ПДВ). Після чого сховав їх в рюкзак та не здійснивши оплату, вийшов з приміщення магазину, та в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, дав покази про те, що він 25 березня 2021 року, знаходячись у приміщенні магазину «Близенько» по вул. Суботівська,7 у м. Львові, таємно викрав ковбасу, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /Т-2 а.с. 47,49/, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особи - раніше неодноразово судимий, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся, суд приходить до висновку про призначення міри покарання, наближеної до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (два) роки 2 (два) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази /Т-2 а.с.31,38/: лазерний диск DVD-R, на якому міститься відеозапис події від 25.03.2021 року; квитанція про відшкодування потерпілому ПП «Мережа-Сервіс Львів» завданих збитків №1 від 12.04.2021 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:

Оригінал вироку.