гСправа № 375/2293/19 Провадження № 1-кп/358/45/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 19.11.2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорний Ріг, Семенівського району Чернігівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше несудимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дробишево, Красноліманського району Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого, останнього разу 22.10.2015 року Красноліманським міським судом Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч.3, 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 17.08.2018 року умовно-достроково з Жолтоводської ВК Дніпропетровської області з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 14 днів,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , будучи засудженим: 22.10.2015 року Красноліманським міським судом Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч.3, 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 17.08.2018 року умовно-достроково з Жолтоводської ВК Дніпропетровської області з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 14 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочини проти власності при наступних обставинах.

18 листопада 2019 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_7 , у вечірній час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , що неподалік магазину «Продукти» вживали спиртні напої. Цього ж дня близько 22 години ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_7 прийшли до свого тимчасового місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що на території ТОВ «Смачні традиції», де вони працювали. Зайшовши до кімнати, останні помітили ОСОБА_11 з яким вони разом проживали в одній кімнаті та який в цей час курив належні їм цигарки.

В подальшому ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 почали сварку з ОСОБА_11 , під час якої у останніх виник злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 декілька ударів рукою по спині, від яких останній присів на ліжко. Після чого ОСОБА_7 , погрожуючи продовженням застосування насильства, заволодів належними ОСОБА_11 кросівками «Nike Air», синього кольору з червоними написами, відразу одягнувши їх собі на ноги, а ОСОБА_9 в цей час наказав потерпілому ОСОБА_11 віддати належний йому мобільний телефон «Lenovo А516 ІМЕ: НОМЕР_1 », чорно рожевого кольору, а в разі відмови пояснив, що ОСОБА_7 продовжить спричиняти йому тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_9 самовільно забрав з рук ОСОБА_11 вказаний мобільний телефон та поклав його собі в кишеню.

Згідно з висновком експерта, складеним за результатами проведення судово- товарознавчої експертизи № 3353 від 23.11.2019 року, ринкова вартість, кросівок «Nike Air» 270 та мобільного телефону «Lenovo А516» з урахуванням зносу, станом на 18 листопада 2019 року складає 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 спільно ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 органом досудового розслідування визначена за частиною другою статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

18 лютого 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 була укладена угода про визнання винуватості.

18 лютого 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 була укладена угода про визнання винуватості.

При цьому, потерпілий ОСОБА_11 у відповідності до положень абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України надав прокурору письмову заяву, відповідно до якої він надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 та про призначення обвинуваченим покарання.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначені угоди і призначити кожному з обвинуваченим узгоджену в угодах про визнання винуватості міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Позицію свого підзахисного підтримав захисник ОСОБА_8 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Позицію свого підзахисного підтримав захисник ОСОБА_10 .

Таким чином, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинувачених і їх захисників, які просили затвердити угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, перевіривши умови укладання угод про визнання винуватості, відповідність угод за змістом вимогам процесуального законодавства, вивчивши письмову згоду потерпілого на укладення угод про визнання винуватості, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повне розуміння ними своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили їх погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо кожного з них обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угод про визнання винуватості, а також надані докази, суд дійшов висновку про відповідність угод вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження у даному провадженні наданих угод про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною другою статті 186 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину і погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у вигляді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки.

Обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимий.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_9 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною другою статті 186 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся, самостійно викликав поліцію після вчиненого ним злочину та активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, що є обставинами що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину, і погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Також сторони погодились, що згідно ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 необхідно призначити за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці.

Обвинувачений ОСОБА_9 посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до положень статті 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладеною між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у разі відсутності потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладені угоди за своїм змістом відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України і мають усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд відповідно до статті 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угод, що передбачені статтями 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угод.

Суд приходить до переконання, що угоди сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладених угод також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угод також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченими узятих на себе за угодами зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України, а тому визнання ними винуватості є цілком виправданим.

Тому суд враховує факт визнання обвинуваченими своєї вини та кваліфікує їх дії за частиною другою статті 186 КК України, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 своїми умисними діями здійснили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, яке вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених, дані про їх особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодами про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Також, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

Суд вважає, що з метою вирішення в подальшому долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ст. 100 КПК України, слід застосувати частину четверту статті 174 КПК України, та скасувати арешт з майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді від 21.11.2019 року.

Речові докази по справі: кросівками «Nike Air», синього кольору з червоними написами та мобільний телефон «Lenovo А516 ІМЕ: НОМЕР_1 » чорно рожевого кольору, які передані на зберігання власнику під розписку, повернути потерпілому ОСОБА_11 та дозволити після набрання вироку законної сили використовувати їх на власний розсуд.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угодою про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу змінити із тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти із залу суду після проголошення вироку.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 .

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угодою про визнання винуватості покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Красноліманського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строк на три роки і три місяці.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 21 листопада 2019 року.

Долю речових доказів суд вирішує згідно положень ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі: кросівками «Nike Air», синього кольору з червоними написами та мобільний телефон «Lenovo А516 ІМЕ: НОМЕР_1 » чорно рожевого кольору, які передані на зберігання власнику під розписку, повернути потерпілому ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1