Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1243/20
Провадження № 1-кп/542/16/21
В И Р О К
іменем України

27 квітня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000413 від 25.09.2020 року та №0000494 від 27.11.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.05.2007 року Новосанжарським районним судом за ст.ст. 104 ч. 3, 104 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-11.09.2007 року Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 24.06.2009 року за постановою Атозаводського районного суду міста Кременчук від 16.06.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 7 днів;

-17.02.2010 року Новосанжарським районним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17.04.2014 року по відбуттю строку покарання;

-16.06.2014 року Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч 2 КК України до обмеження волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, постановлений на облік 18.07.2014 року;

-18.08.2015 року Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч 2 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано невідбуту частину за попереднім вироком, остаточно засуджений до 2 років обмеження волі;

-13.01.2016 року Новосанжарським районним судом за ст. 122 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 14.06.2016 року за ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.06.2016 року у відповідності до вимог ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 21 день;

-20.02.2017 року Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України та п.п.б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Новосанжарського районного суду від 13.01.2016 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 04.04.2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнився 18.05.2020 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2020 року близько 18 год. ОСОБА_3 знаходився в будинку ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_2 , де проводив відпочинок з останньою, коли в нього виник умисел на таємне викрадення алюмінієвого чана, який знаходився в приміщенні будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи повторно, ОСОБА_3 переконався у відсутності сторонніх осіб та господаря, які могли б його викрити, після чого шляхом вільного доступу пройшов до приміщення літньої кухні ОСОБА_5 , звідки таємно викрав: алюмінієвий чан, вартістю, згідно висновку експерта №145/20 від 28.09.2020 року, 893 гривні.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 26 листопада 2020 року близько 16 год. ОСОБА_3 з метою крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_3 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи повторно, ОСОБА_3 переконався у відсутності господаря та інших осіб, які могли б його викрити, після чого шляхом відчинення вхідних дверей, прийшов до будинку ОСОБА_6 , звідки таємно викрав належні речі ОСОБА_7 : пральну машинку марки SATURN, вартістю відповідно до висновку експерта №185/20 від 17.12.2020 року 2849 гривень та пральну машинку марки Рига вартістю, відповідно до висновку експерта №185/20 від 17.12.2020 року 333 гривень, чим завдав ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта №103/20 від 17.12.2020 року збитків на загальну суму 3182 гривні.

Викраденим ОСОБА_3 надалі розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та суду показав, що він, дійсно в серпні 2020 року знаходився у гостях у знайомої ОСОБА_8 за її місцем проживання в с.Лелюхівка. Після чого, вийшовши із двору, він вирішив повернутися, оскільки бачив в приміщенні будинку алюмінієвий чан. Повернувшись, він його забрав, як він це робив ніхто не бачив. Після чого здав його в пункт прийому металобрухту.
Крім того в листопаді 2020 року він прийшов до будинку в Лелюхівка, в якому як він знав періодично проживала жінка з сином, який часто знаходився в лікарні. Двері будинку були відчинені. Зайшовши, він побачив дві пральні машинки, які почерзі виніс з будинку та переніс в приміщення гаражу свого знайомого. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, й він показав, де знаходяться вказані пральні машинки, які були вилучені та повернуті потерпілій.
При цьому підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті, зокрема й щодо часу вчинення крадіжок, обсягу викраденого майна та його вартості.
Щиро кається у вчиненому.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Зазначивши, що при призначенні покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:

-за епізодом викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

-за епізодом викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочини, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до злочинів:
-ч.2 ст.185 КК України - нетяжкий злочин;
-ч.3 ст.185 КК України - тяжкий злочин.
Обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований.
Відповідно до досудової доповіді органу пробації (а.с.43-48), орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як високий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, виходячи з обсягу викраденого майна та часткове повернення потерпілим, відсутності претензій зі сторони потерпілих, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

При цьому згідно досудової доповіді, складеної Новосанжарським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. (а.с.43-48).
Суд же дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, виходячи з тяжкості вчиненого злочину, молодого віку обвинуваченого, виявленого обвинуваченим під час судового розгляду щирого каяття у вчиненому, усвідомлення обвинуваченим серйозності наслідків своїх протиправних дій, що нівелює вказаний у досудовій доповіді висновок.
Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

-дві пральні машинки марки Сатурн модель STWK7618 та марки РИГА, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1