Справа №583/1779/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/745/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми у режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою, відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000348 від 03 червня 2018 року за обвинуваченням

- ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України.

30 березня 2021 року до Охирського міськрайонного суду Сумської області з клопотаннями продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці без визначення застави звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яке вмотивоване тим, що строк тримання під вартою обвинувачених встановлений ухвалою суду від 08 лютого 2021 року закінчується о 24 години 08 квітня 2021 року, судове провадження по даній справі не закінчено і потребує значного часу для розгляду. При цьому прокурор вказував на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися і запобігти цим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 24 години 29 травня 2021 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах усіх обвинувачених, звернулася до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду та з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просила ухвалу суду скасувати, обрати обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , по кожному окремо, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за відповідним місцем проживання, місцем реєстрації та фактичного проживання, з застосуванням засобів електронного контролю.

Покласти на обвинувачених відповідні обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою (викликом) до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками та, у разі встановлення, з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзд за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_7 посилається на те, що вона не була присутня при оголошенні ухвали і на час подання апеляційної скарги так і не отримала її копію.

Вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , посилаючись на норми національного законодавства, якими визначено вирішення питань пов`язаних з продовженням строку тримання під вартою, практику Верховного Суду, Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, обґрунтовує тим:

- що обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не є обґрунтованим та таким, що відповідає стандарту «доведення поза розумним сумнівом», оскільки на обґрунтованість підозри мають бути надані деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано, однак, у прийнятому рішенні щодо обґрунтованості підозри обвинувачених у вчиненні інкримінованих ним злочинів суд обмежується лише припущеннями;

- що в частині встановлених ризиків, сторона обвинувачення та суд посилаються на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, а у якості доказового доведення наявності вказаних ризиків зазначають, що вказані ризики існують, не зменшились та їх існування не закінчилось, при цьому, сторона обвинувачення на підтвердження наявності вказаних ризиків, до клопотань не долучила жодних доказів, а суд, за відсутності таких доказів, фактично, перебрав на себе обов`язки сторони обвинувачення і послався виключно на власні припущення, що не відповідає критерію належного обґрунтування та вмотивованості рішення;

- що не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і прокурором не доведено належним чином неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, а суд не надав вказаним обставинам належної оцінки і всі заперечення сторони захисту на клопотання прокурора проігнорував, зазначив лише, що не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що вказує на упередженість, відсутність об`єктивності суду, обмежує сторону захисту у реалізації прав та вказує на пріоритет сторони обвинувачення;

- що суд прямо вказую на недоведеність стороною захисту відсутності ризиків, однак не враховує, що існування ризиків, недостатність застосування більш м`якого запобіжною заходу сторона обвинувачення також жодним доказом не підтвердила будує виключно на припущеннях, з повною відсутністю посилань на докази і обгрунтування обставин про існування ризиків;

- що судом не врахована ситуація з пандемією в Україні та не дотримані рекомендацій європейських інституцій щодо врахування судами, органами прокуратури і досудового розслідування умов пандемії як однієї з обставин, що мають враховуватися при обранні тримання під вартою, чи зміні іншого запобіжного заходу на тримання під вартою та пошук можливостей застосування у разі потреби альтернатив;

- що суд розглянув питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно відносно чотирьох обвинувачених, узагальнюючи ризики, не надаючи оцінку кожному з обвинувачених окремо, що суперечить засадам кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг - заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи ті обставини, що захисник не була присутня 31 березня 2021 року при проголошенні оскаржуваної ухвали і докази на підтвердження вручення їй копії вказаного судового рішення відсутні, що передбачений Законом строк на звернення з апеляційною скаргою спливав 05 квітня 2021 року, а апеляційні скарги на адресу апеляційного суду надійшли 06 квітня 2021 року, тобто, з незначним пропуском (один день) встановленого на апеляційне оскарження строку, колегія суддів вважає за можливе поновити захиснику ОСОБА_7 пропущений строк на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

Що стосується поданої апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, дотримався вищезазначених вимог в повному обсязі.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000348 від 03 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні умисних злочинів.

До міськрайонного суду звернувся прокурор з клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, які обґрунтовані тим, що судовий розгляд кримінального провадження триває, потрібно допитати потерпілих, свідків, дослідити докази, у разі необхідності провести інші процесуальні дії, що ризики, передбачені ч.1,3,5 ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати і більш м`який запобіжний захід є недостатнім для їх запобігання.

Задовольняючи подані прокурором клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалами Охтирського міськрайонного суду обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався і останній раз був встановлений до 24.00 год. 08 квітня 2021 року.

Крім того, перевіряючи доводи клопотань слідчого на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, судом було встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, який існує у зв`язку з тим, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Щодо ризику, передбаченого ч. 3 ст. 177 КПК України суд зазначив, що він існує і не зменшився, оскільки у даному кримінальному провадженні є свідки з оточення обвинувачених, які проживають з обвинуваченими в одному населеному пункті, ці свідки, а також потерпілі в судовому засіданні ще не допитані. Ризик вчинення іншого кримінального, передбачений ч. 5 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що у обвинувачених відсутні постійні джерела доходів, через що вони мають нестабільне матеріальне становище.

Окрім зазначеного, судом також було враховано і те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочинів пов`язано з застосуванням та погрозами фізичного насильства до потерпілих, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили частину інкримінованих їм злочинів, перебуваючи під домашнім арештом та будучи у статусі підозрюваних, що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 є раніше судимими особами і судимості не зняті та не погашені, що свідчить про те,що останні на шлях виправлення не стали та вчинили нові злочини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд, продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своє рішення вмотивував лише тяжкістю вчинених правопорушень, оскільки до такого висновку суд прийшов з врахуванням і інших обставин, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме, що «тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту», при цьому, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку усім обставинам провадження та прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, яким доведена неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу та доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

При цьому, такими, що не заслуговують на увагу, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , враховуючи, що вказане питання перевіряється і вирішуються судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті та при ухваленні остаточного судового рішення.

Крім того, на спростування доводів захисника щодо неврахування судом ситуації з пандемією в Україні та не дотримані, у зв`язку з цим, рекомендацій європейських інституцій, колегія суддів, з врахуванням постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», зазначає, що продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, перебування в умовах ізоляції від суспільства, за відсутності альтернатив, забезпечить їх належну процесуальну поведінку, а також безпеку, з врахуванням надзвичайної ситуації у державі, спричиненої пандемією та сприятиме, у такий спосіб, захисту їх здоров`я.

При цьому, доводи апелянта стосовного того, що суд розглянув питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно відносно чотирьох обвинувачених, узагальнюючи ризики, не надаючи оцінку кожному з обвинувачених окремо, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильність висновків щодо необхідності продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строку дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не свідчать про існування підстав для скасування вказаного судового рішення.

Що стосується усних тверджень захисника ОСОБА_8 щодо втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, при визначенні складу суду при розгляду клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу обвинуваченим в даному кримінальному провадженні, то колегія суддів позбавлена можливості перевірити вказані доводи на цій стадій апеляційного оскарження ухвали щодо продовження строку тримання під вартою, оскільки відповідно до ст.422-1 КПК України з метою перевірки апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції витребовує з суду першої інстанції лише ухвалу про обрання чи продовження строку тримання під вартою та відповідне клопотання і лише ці документи є предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог національного законодавства та з врахуванням Європейської практики, істотних порушень апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. 177, 182, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2021 року задовольнити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до 60 днів, тобто до 24 години 29 травня 2021 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4