Номер провадження: 11-сс/813/568/21
Номер справи місцевого суду: 523/5060/21 1-кс/1238/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КПК України, у кримінальному провадженні №0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто строком до 24.05.2021, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.03.2021.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що на даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, захисниця ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що, на її думку, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду, оскільки слідчим суддею не встановлено, а прокурором не доведено наявність достатніх доказів на підтвердження обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 за фактом можливого вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Також вважає, що прокурором не доведено та необґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисниця зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2021, приблизно о 09:30 год., більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_8 , маючи намір на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном (здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого з проникненням у інше приміщення), заздалегідь озброївшись предметом візуально схожим на ніж, прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 . Розпочавши реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на здійснення нападу (раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном) з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись у тому, що жодна особа не зможе завадити реалізації його злочинного наміру, ОСОБА_8 підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_10 , яка працювала касиром вищевказаного магазину «Продукти».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно та протиправно, зайшов за торгівельний прилавок вказаного магазина, за яким знаходилась ОСОБА_10 , після чого, діставши з правої кишені своєї куртки (в яку він був одягнений) предмет, ззовні візуально схожий на ніж, спрямував його в бік ОСОБА_10 , при цьому погрожуючи їй фізичною розправою (застосуванням відносно ОСОБА_10 ножа), почав вимагати від останньої віддати йому грошові кошти, що знаходяться у касі магазину, а також зняти з пальця своєї лівої руки золоту каблучку.

ОСОБА_10 , злякавшись за своє життя і здоров`я (сприйнявши погрози ОСОБА_8 як реальні) виконала вимоги висунуті ним, знявши з пальця своєї лівої руки золоту каблучку вагою 2 грами вартістю 4 тис. грн., після чого відкрила коробку для зберігання грошових коштів, звідки ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, відкрито заволодів грошовими коштами належними ФОП « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) у сумі 3 тис. грн.

Після завершення вищевказаних дій ОСОБА_8 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення, зібравши із собою зазначене майно (отримане в ході вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, вчиненого з проникненням у інше приміщення), що належало на праві власності потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши матеріальну шкоду потерпілим на загальну суму 7 тис. грн.

26.03.2021 ОСОБА_8 , затримано в порядок ч. 4 ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисниці, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею

5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання дотримався зазначених вимог Закону та Конвенції.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

-протоколами прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 від 24.03.2021, які повідомили в своїх заявах про обставини вчинення розбійного нападу в приміщенні магазину «Продукти», за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі, 60;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 24.03.2021, з якого вбачається, що 24.03.2021 потерпіла працювала касиром у магазині «Продукти», близько 09:30 до приміщення магазину зайшов незнайомий чоловік, приблизно 25-30 років, зростом 170-175см., середньої статури та направився в сторону термінала, після чого різко повернув в сторону потерпілої, у подальшому дістав ніж з правової кишені своєї куртки та, погрожуючі їй фізичною розправою, почав вимагати грошові кошти, що знаходилися в касі магазину та золоту каблуку, належну останній. Злякавшись погроз, потерпіла віддала золоту каблучку, належну їй, та відкрила пластмасову коробку, в якій знаходилися гроші. В подальшому незнайомий чоловік самостійно забрав кошти та вибіг з приміщення магазину;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 24.03.2021, з якого вбачається, що останній займається підприємницької діяльність з продажу продовольчих товарів в приміщення магазину «Продукти», за адресою: АДРЕСА_2 . 24.03.2021, приблизно о 09:40 годині йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_14 , яка повідомила, що незнайомий чоловік зайшов за прилавок магазину та, погрожуючи ножом заволодів грошовими коштами, які знаходилися в касі магазину, та золотою каблучною, яка належить ОСОБА_14 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 26.03.2021, який на одному з пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_8 за сукупністю ознак зовнішності вказаних в протоколі, як особу, яка виходила з приміщення магазину «Продукти» 24.03.2021 приблизно о 09:31 та поводила себе підозріло;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2021,

відповідно до якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала особу під номером АДРЕСА_3 , як чоловіка, який 24.03.2021 о 09:30 погрожуючі ножом, заволодів грошовими коштами з каси магазину та золотою каблучкою, що належить потерпілій;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.03.2021, за участю потерпілої ОСОБА_14 , яка одну з пред`явлених золотих каблучок за характерними зовнішніми ознаками вказаних в протоколі впізнала як ту, що було викрадено в неї.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З оскарженої ухвали вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

Апеляційний суд погоджується також з висновками слідчого судді про наявність у даному кримінальному проваджені ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину, повторно, хоча на час розгляду клопотання слідчим суддею не судимий в силу ст. 89 КК України, однак знову вчиняв злочини майнового характеру, що вказує на схильність підозрюваного до вчинення корисливих злочинів проти власності.

Апеляційний суд, враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 злочину, вважає, що у даному кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному проваджені, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та місце реєстрації м. Одеса, однак, апеляційний суд вважає, що дані обставини не можуть свідчити про наявність стримуючих факторів у можливості перешкоджанні ОСОБА_8 кримінальному провадженню, що здійснюється відносно останнього.

Апеляційний суд також погоджується із доводами слідчого судді про те, що обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним, а також дані щодо особи підозрюваного, у своїй сукупності свідчать, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та свідчить про необхідність не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про неможливість визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисниці підозрюваного ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2021, - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4