Справа № 163/377/21
Провадження № 1-кп/163/106/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000016 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Неньковичі Зарічненського району Рівненської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в вересні 2020 року, використовуючи мережу Інтернет, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи про виготовлення підробленого посвідчення водія, і, діючи в пособництві, надав свої паспортні дані, ідентифікаційний код, місце реєстрації, власне фотозображення з особистим підписом та отримав поштовим зв`язком підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 .
Крім цього, ОСОБА_4 близько 18:25 години 27 січня 2021 року використав завідомо підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , яке, перебуваючи по вулиці Центральній в селі Штунь Ковельського (колишнього Любомльського району) Волинської області, пред`явив інспектору СРПП відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами.
Сторони погодили визнати пом`якшуючими обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Остаточне покарання узгоджене сторонами в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до категорії кримінальних проступків. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.ч.1, 4 ст.358 КК України в редакції КК України на момент вчинення кримінальних правопорушень. Остаточне узгоджене покарання визначено у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважала за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Посвідчення водія як документ, що є речовим доказом, згідно зі ст.100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати на залучення експерта сплачені обвинуваченим добровільно до початку розгляду справи в суді, що підтверджено відповідним платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 16.02.2021 у кримінальному провадженні № 0000016 від 29.01.2021, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:
- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;
- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження, знявши накладений 21.09.202 слідчим суддею Любомльського районного суду Волинської області арешт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1