Справа № 383/104/21
Номер провадження 1-кп/383/76/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

представника ювенальної превенції Відділення №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000302 від 11.12.2020 року відносно:

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, студента 2-го курсу НАУ м. Київ, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2020 року близько 21 години 40 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порушення п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) (п.2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії), взагалі не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої категорії, здійснював рух на автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я його батька ОСОБА_5 .

Під час руху в темну пору доби по освітленій штучним освітленням проїзній частині вул. Соборна, в напрямку від перехрестя з вул. Учасників АТО до перехрестя з вул. Паркова в м. Бобринець Кіровоградської області неповнолітній ОСОБА_4 порушуючи вимоги п.п. 1.4., 1.5, 2.3 «б» і «д», п. 12.2 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), («п.1.4 Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», 12.1 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги») проявив особисту неуважність і безпечність.

Так, під час руху по напрямку руху керованого ним автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 виявив пішохода, потерпілу неповнолітню ОСОБА_7 , яка рухалась по лівому узбіччю в зустрічному йому напрямку, яка почала переходити проїзну частину вулиці Соборна в місті Бобринець у невстановленому місці. У свою чергу водій ОСОБА_4 невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме того, що пішохід ОСОБА_7 змінила свій напрямок руху та почала здійснювати перехід проїзної частини зліва-направо по ходу руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, (п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) в межах своєї правої смуги руху, а навпаки з метою уникнення наїзду на пішохода виїхав на смугу зустрічного руху, де 10 грудня 2020 року близько 21 години 40 хвилин навпроти будинку №90 по вулиці Соборній в місті Бобринець Кіровоградської області відбувся наїзд передньою правою частиною автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода неповнолітню ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід неповнолітня ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження, у вигляді уламкових переломів середньої третини діафіза обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків на 1/3 товщини кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №4 від 26.01.2021 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Таким чином, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисником ОСОБА_6 подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Клопотання обґрунтував тим, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодовував завдані збитки.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, він визнає у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію не оспорює. У вчиненому щиро кається. Завдану кримінальним правопорушення шкоду відшкодував.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, також просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Потерпіла та її законний представник підтримали клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, заподіяну шкоду їй обвинуваченим відшкодовано.
Прокурор підтримав клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.
Представник ювенальної превенції також не заперечила проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.
Вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Положеннями ч.4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро розкаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Проявом дійового каяття є суб`єктивне ставлення особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що особа визнала провину та висловила жаль з приводу вчиненого, а також активно сприяла розкриттю злочину, яким є надання органу досудового розслідування будь-якої допомоги в установлені невідомих йому обставин.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких, та в цілому є необережним.
ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, вперше вчинив кримінальне правопорушення (злочин), який є нетяжким, в цілому - необережним, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував завдані збитки, заявлені в цивільному позові прокурора в інтересах КНП «Бобринецька лікарня» Бобринецької міської ради, що підтверджується квитанцією №34 від 22.02.2021 року про сплату коштів в сумі 21729,50 грн. на користь КНП «Бобринецька лікарня» Бобринецької міської ради (а.с.86) та розпискою потерпілої та її законного представника від 08.02.2021 року (а.с.87). Згідно обвинувального акту обставинами, що пом`якшують покарання стороною обвинувачення заявлено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у добровільній і безумовній участі в слідчих діях, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання - не встановлено. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_4 не інкримінується.

Такі обставини, на переконання суду, дійсно свідчать про дійове каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , а відтак і про наявність підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю у зв`язку із його дійовим каяттям.
Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року по справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
Нормами КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, Велика Палата Верховного Суду робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Заперечень від сторони захисту щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат на залучення експертів не надійшло.

Таким чином, з огляду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та позицію сторони захисту з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз в загальній сумі 3432 грн. 45 коп.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 грудня 2020 року накладено арешт на автомобіль «Renault Duster», чорного кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 із забороною розпорядження та користування вказаним майном, з метою проведення судових експертиз (аркуші матеріалів кримінального провадження 80-83).

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю, а вказаний автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, а накладений на автомобіль «Renault Duster», чорного кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.12.2020 року з метою проведення судових експертиз, арешт підлягає скасуванню, адже підстава для його подальшого існування відпала, а його скасування необхідне зокрема для можливості вирішення подальшої долі речового доказу в порядку ст. 100 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме:
автомобіль «Renault Duster», чорного кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити за належністю власнику ОСОБА_5 ;

куртку синього та чорного кольорів, штани чорного кольору, пару взуття чорного кольору, переданих на відповідальне зберігання, матері неповнолітньої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , після набрання даною ухвалою законної сили підлягають поверненню власнику потерплій ОСОБА_7 ;

рентгенологічні знімки в кількості 6 штук на ім`я ОСОБА_7 , а також оригінал медичної картки стаціонарного хворого №2333 та оригінал вкладиша до медичної картки амбулаторного хворого №01237299 на ім`я ОСОБА_7 , передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, після набрання ухвалою законної сили підлягають поверненню законному володільцю - КНП «Бобринецька центральна районна лікарня» Бобринецької міськоїради.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України№3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Бобринецька лікарня» Бобринецької міської ради про стягнення з обвинуваченого грошових коштів в розмірі 21729,50 грн. витрачених на лікування потерпілої підлягає залишенню без розгляду у зв`язку закриттям кримінального провадження ухвалою суду, адже цивільний позов вирішується судом згідно зі ст. 129 КПК України у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Запобіжний захід відносно неповнолітнього ОСОБА_4 не обирався.

Застосовування заходів забезпечення кримінального провадження реєстр матеріалів досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню не містить.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст. 284-286, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.
Кримінальне провадження №0000302 від 11.12.2020 року за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.
Запобіжний захід відносно неповнолітнього ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати арешт на автомобіль «Renault Duster», чорного кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.12.2020 року по справі №383/1252/20 (провадження №1-кс/383/197/20).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
автомобіль «Renault Duster», чорного кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання даною ухвалою законної сили, залишити за належністю власнику ОСОБА_5 ;

куртку синього та чорного кольорів, штани чорного кольору, пару взуття чорного кольору, після набрання даною ухвалою законної сили повернути власнику потерплій ОСОБА_7 ;

рентгенологічні знімки в кількості 6 штук на ім`я ОСОБА_7 , а також оригінал медичної картки стаціонарного хворого №2333 та оригінал вкладиша до медичної картки амбулаторного хворого №01237299 на ім`я ОСОБА_7 , після набрання даною ухвалою законної сили, повернути законному володільцю - КНП «Бобринецька центральна районна лікарня» Бобринецької міськоїради.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз в загальній сумі 3432 (три тисячі тридцять дві) грн. 45 коп.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Цивільний позов начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Бобринецька лікарня» Бобринецької міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування грошових коштів в розмірі 21729,50 грн. залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1