справа № 359/3206/21
провадження № 1-кс/359/531/2021
УХВАЛА
14 квітня 2021 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , представника ОКПП «Київ» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з повною технічною фіксацією заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах громадянки Гамбії Маронг Фатоу, в порядку статті 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2021 на електронну пошту суду надійшла вказана заява. В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_3 повідомив, що у січні 2021 року, більш точна дата невідома, в аеропорту «Бориспіль» було затримано громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона прибула в Україну з Турції, де у останньої вкрали паспорт. Це стало підставою для її затримання в транзитній зоні аеропорту «Бориспіль», де вона знаходиться вже протягом трьох місяців. В Україні Маронг Фатоу має посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком до 01.09.2022. Наразі, Маронг Фатоу утримується під вартою незаконно та має бути звільнена. У заяві просив: постановити рішення, яким звільнити громадянку ОСОБА_5 , забезпечити реалізацію прав громадянку ОСОБА_5 шляхом забезпечення зустрічі з працівниками Державної міграційної служби України, розгляд скарги забезпечити із присутністю громадянки Гамбії Маронг Фатоу.
13.04.21 на електронну пошту суду надійшов лист від окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, в якому зазначено, що громадянка Республіки Гамбії Маронг Фатоу 17 березня 2021 року була документована свідоцтвом на повернення № НОМЕР_2 (термін дії до 17.09.21), що не дає вищезазначеній особі право на в`їзд в Україну. Наразі тривають підготовчі заходи авіакомпанією «МАУ» щодо повернення громадянки Гамбії до країни громадянської приналежності. Заходи щодо адміністративного затримання та затримання в порядку КПК України відносно громадянки Республіки Гамбія Маронг Фатоу під час перебування останньої в пункті пропуску «Бориспіль», не застосовувались. Також повідомлено, що громадянка Республіки Гамбія Маронг Фатоу під час перебування в пункті пропуску «Бориспіль» до посадових осіб ОКПП «Київ» із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не зверталася.
У судовому засіданні 13.04.2021 адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, зазначив, що лише 12 квітня 2021 року він уклав договір з другом Маронг Фатоу в її інтересах, зустрічі з самою ОСОБА_6 ще не мав з огляду на встановлену процедуру проходу в транзитну зону. Станом на день звернення до слідчого судді він, як представник Маронг Фатоу, не звертався в установленому законом порядку до уповноважених органів з заявою про визнання громадянку Гамбії Маронг Фатоу біженцем або особою, яка потребує захисту. Особисто Маронг Фатоу також не зверталася, бо не має необхідних знань. Вважає, що оскільки ОСОБА_6 має посвідку на тимчасове проживання, раніше навчалася в Україні у ВНЗ, має бажання залишитись в Україні, її тримають в транзитній зоні незаконно.
У судовому засіданні 14.04.2021 адвокат ОСОБА_3 подав до суду два клопотання. В першому клопотанні адвокат просив забезпечити присутність громадянки Гамбії Маронг Фатоу особисто в судовому засіданні, також надати їй перекладача. Зазначав, що його не допускають як захисника до неї для конфіденційного спілкування. У другому клопотанні адвокат ОСОБА_3 просив суд постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Державної прикордонної служби України забезпечити належні умови проживання Маронг Фатоу, та відповідно до Інструкції про порядку утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, повинна знаходитися у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні; зобов`язати уповноважених осіб Державної прикордонної служби України на вимогу Інструкції про порядку утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні допустити до відвідування Маронг Фатоу адвоката ОСОБА_7 , для надання правової допомоги; зобов`язати уповноважених осіб Державної прикордонної служби України на вимогу Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, забезпечити реалізацію права Маронг Фатоу на подання заяви до Міграційної служби України про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 зазначив, що Маронг Фатоу, знаходиться в аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із 30 січня 2021 року, та утримується там протиправно посадовими особами Державної прикордонної служби України в неналежних умовах в приміщенні кімнати для інвалідів. Всупереч Наказу від 29.02.2016 № 141 «Про затвердження Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», Маронг Фатоу не було надано належних умов для проживання та харчування, а також було порушено право на захист. Протягом трьох місяців, Маронг Фатоу містять у нелюдських умовах, їй не надано можливості повноцінно харчуватися, здійснювати базовий догляд за собою, виконувати гігієнічні процедури, а також повноцінно відпочивати, - вона вимушена спати сидячи у приміщенні аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вона в усній формі зверталася до працівників Державної прикордонної служби України за отриманням статусу біженця, однак їй ніхто не допоміг. Самі ж працівники ОКПП «Київ» діють всупереч положенням Наказу, продовжуючи протиправно утримувати громадянку Гамбії Маронг Фатоу. Заяву та клопотання підтримав, просив задовольнити.
Представник ОКПП «Київ» у судовому засіданні категорично заперечив усі наведені захисником обставини. Суду розповів, що Маронг Фатоу навчалася в ВНЗ м.Києва, мала тимчасову посвідку на проживання. Потім була відрахована з навчального закладу. Посвідка їй була скасована. За дійсним закордонним паспортом вона вилетіла до Турції, на борту літака знищила свій паспорт, та в Турції при пересадці літаком спрямуванням "Стамбул-Париж" пред`явила підроблений паспорт. Літаком авіакомпанії "МАУ" була повернута в країну вильоту - Україну. В Украні зараз має статус депортованої з Турції особи. Однак, оскільки Маронг Фатоу не має дійсного документу, вона не може пройти прикордонний контроль та потрапити на територію України. ОКПП «Київ» звернувся до консульства Республіки Гамбія для отримання документу, який дозволить повернути Маронг Фатоу в країну її громадянства. Такий документ зараз у неї є - це свідоцтво на повернення № НОМЕР_2 , за яким вона зможе вилетіти додому, однак не може в`їхати в Україну. Маронг Фатоу жодного разу не виявила бажання отримати статус біженця або отримати будь-який інший захист зі сторони України, вона має бажання отримати такий статус в одній з країн Західної Європи. Якщо ж вона звернеться за захистом в Україні, буде позбавлена цього права в іншій державі. Зараз авіакомпанією "МАУ" ведуться переговори з турецькою стороною, щоб організувати політ Маронг Фатоу маршрутом "Київ-Стамбул", "Стамбул-Банжул". Категорично стверджує, що йому як начальнику відділу ОКПП «Київ», який безпосередньо займається питаннями іноземців та осіб без громадянства, достеменно відомо про те, що ні до нього, ні до жодного з його 8 працівників відділу, Маронг Фатоу не зверталася з заявою усною чи письмовою щодо надання їй захисту та певного статусу. Весь час вона вільно переміщується по транзитній зоні, її ніхто насильно не утримує. Аеропорт "Бориспіль" забезпечив її проживання у кімнаті "Матері та дитини", де є ліжко. Авіакомпанія "МАУ" здійснює організацію їй трьохразового харчування. Крім того, у лютому 2021 року на території аеропорту знаходилися представники Уповноваженого з прав людини, які спілкувалися з Маронг Фатоу, і він просив їх пояснити Маронг Фатоу її право на отримання захисту в Україні, однак вона не звернулася по допомогу. Він, як представник Державної прикордонної служби України, не має право самостійно пропонувати іноземцю отримати статус біженця або інший передбачений законодавством статус. Також представник ОКПП «Київ» ОСОБА_4 повідомив, що захиснику ніхто не забороняв проходити до Маронг Фатоу, в той же час, він повинен дотриматися процедури проходження в режимну зону, де зараз вона знаходиться, для цього йому потрібно отримати відповідну перепустку, видачею якої займається Служба авіаційної безпеки. Посилання адвоката на недотримання працівниками Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Інструкція ) є недоречними, тому, що ця Інструкція повинна була б застосовуватись якщо Маронг Фатоу порушила б правила перебування в Україні, в той же час вона не вчиняла жодних правопорушень на території України. Тому вважав, що немає підстав для задоволення заяви адвоката та його клопотань.
Заслухавши заявника, представника ОКПП «Київ», розглянувши матеріали заяви та додані документи, а також клопотання адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Як зазначено в листі окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України за підписом начальника ОСОБА_8 (а.с.18) 29.01.2021 з України до Турецької Республіки, авіакомпанією «МАУ», що виконувала рейс № 713 сполученням «Київ - Стамбул», було взято до перевезення громадянку Республіки Гамбія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована закордонним паспортом гр. Республіки Гамбія № НОМЕР_3 . Під час польоту вищевказана громадянка втратила свій паспортний документ. 30.01.2021 громадянка Республіки Гамбія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була повернута на територію України з Турецької Республіки. 17 березня 2021 року громадянка Республіки Гамбія Маронг Фатоу була документована свідоцтвом на повернення № НОМЕР_2 (термін дії до 17.09.21), що не дає вищезазначеній особі право на в`їзд в Україну.
Згідно вимогам міжнародного законодавства, зокрема Розділу 5 Додатку 9 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію (ІСАО), обов`язок здійснити перевезення особи, яка не має права на в`їзд або особи, що була депортована, до країни її громадянської належності чи будь-якої іншої країни, в`їзд до якої їй дозволено покладається на авіаперевізника. Наразі тривають підготовчі заходи авіакомпанією «МАУ» щодо повернення громадянки Гамбії до країни громадянської приналежності.
Заходи щодо адміністративного затримання та затримання в порядку КПК України відносно громадянки Республіки Гамбія Маронг Фатоу під час перебування останньої в пункті пропуску «Бориспіль», не застосовувались. Громадянка Республіки Гамбія Маронг Фатоу під час перебування в пункті пропуску «Бориспіль» до посадових осіб ОКПП «Київ» із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не зверталася.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.
Маронг Фатоу, як іноземець, мала право тимчасово проживати на території України, що підтверджується копією посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії до 01.09.2022.
Для виконання завдань, покладених на слідчого суддю ст.206 КПК України, було перевірено дійсність вказаної вище посвідки громадянки Гамбії Маронг Фатоу в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 «Перевірка за базою недійсних документів». Результат перевірки: документ - посвідка на тимчасове проживання (біометрична) номер НОМЕР_1 визнано недійсним (а.с.16).
Положеннями ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, яким не дозволяється в`їзд в Україну в пункті пропуску через державний кордон України, не перетинають державний кордон та в найкоротший строк повертаються в державу, з якої вони прибули, або в державу, яка надала паспортний документ. У разі неможливості негайного повернення іноземця або особи без громадянства, вони перебувають у пункті пропуску через державний кордон України до їх повернення.
Також, відповідно пункту 5.9 та 5.9.1 глави 5 Додатку 9 ICAO, встановлено, що представник авіакомпанії несе відповідальність за витрати, пов`язані з охороною та опікою особи без необхідних документів, з часу встановлення, що особа не має права на в`їзд, та повернення його представнику авіакомпанії для видворення за межі країни. Держава несе відповідальність за витрати, пов`язані з охороною та опікою всіх інших категорій осіб, якім відмовлено у праві в`їзду із за проблем з документами, що не входить до компетенції авіакомпанії, чи по іншим причинам, з моменту встановлення, що особа не має права на в`їзд, до моменту повернення їх представнику авіакомпанії для видворення за межі країни.
У відповідності до Закону України «Про Державну прикордонну службу України» до обов`язків ДПСУ не входить коло питань щодо здійснення витрат пов`язаних з охороною та належною опікою осіб, яким відмовлено у праві в`їзду на території України. Посадові особи ДПСУ здійснюють заходи щодо запобігання та недопущення перетинання державного кордону особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну .
У відповідності до пункту 2 Загальних вимог до облаштування пунктів пропуску через державний кордон, затверджених постановою КМУ від 17.08.2002 № 1142, технічним завданням проектування будівництва та реконструкції пунктів пропуску через державний кордон повинен передбачати забезпечення створення належних культурно-побутових і санітарно-гігієнічних умов для осіб, які перетинають державний кордон.
Відповідно до Загальних вимог облаштування пунктів пропуску через державний кордон, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2002 № 1142 та Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 № 751, в пунктах пропуску всіх видів сполучень облаштування приміщень (кімнат) для перебування осіб, яким відмовлено в перетині державного кордону на в`їзд в Україну, окремо від інших пасажирів не передбачено. Однак, з метою забезпечення належного, повного та ефективного виконання вимог нормативно-правових актів щодо прав та свобод, осіб, відносно яких прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України є забезпечення ряду умов та проведення ряду заходів. Зокрема, створення належних умов перебування (розміщення) вказаної категорії осіб в трансферній зоні або в зоні очікування, які б відповідали мінімальним міжнародним стандартам (окреме приміщення з наявним природним та штучним освітленням, вентиляцією, вільним доступом до питної води та туалету), можливість задовольняти потреби особистої гігієни, відпочинку у нічний час доби, нормального приймання їжі тощо.
Відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI (далі Закон) Україна надає захист іноземним громадянам і особам без громадянства, які його шукають на її території, шляхом: визнання біженцем; визнання особою, яка потребує додаткового захисту; визнання особами, які потребують тимчасового захисту.
Згідно з положеннями Закону біженцем може бути визнана особа, яка не є громадянином України і яка внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.
Особа, яка потребує додаткового захисту - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та вищезазначеного Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань.
Особи, які потребують тимчасового захисту - іноземці та особи без громадянства, які масово вимушені шукати захисту в Україні внаслідок зовнішньої агресії, іноземної окупації, громадянської війни, зіткнень на етнічній основі, природних чи техногенних катастроф або інших подій, що порушують громадський порядок у певній частині або на всій території країни походження.
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
У разі якщо така особа під час незаконного перетинання державного кордону України звернулася із зазначеною заявою до посадової особи Державної прикордонної служби України, вона зобов`язана надати цій посадовій особі пояснення про причини незаконного перетинання державного кордону України. У разі відсутності у такої особи документів, що посвідчують її особу, або якщо такі документи є фальшивими, вона повинна повідомити в поясненні про цю обставину, а також викласти причини зазначених обставин. Під час надання пояснень особою, яка не володіє українською або російською мовами, орган Державної прикордонної служби України повинен забезпечити перекладача з мови, якою така особа може спілкуватися. Після надання пояснень особа, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, повинна бути протягом 24 годин передана посадовими особами Державної прикордонної служби України представнику центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.
Як зазначено самим адвокатом у заяві, поданій в суд, та у судовому засіданні 13 квітня 2021 року ні Маронг Фатоу особисто, ні він, як її адвокат, не зверталися до уповноваженого органу Державної міграційної служби України за отриманням відповідного статусу згідно Закону, лише мають бажання звернутися. У судовому засіданні 14 квітня 2021 року адвокат вже зазначив, що сама Маронг Фатоу зверталася до працівників ОКПП «Київ» за захистом. З огляду на непослідовну позицію самого адвоката, слідчий суддя сприймає критично вказану інформацію, немає підстав не довіряти представнику ОКПП «Київ» щодо недотримання ним службового обов`язку щодо прийняття пояснень від Маронг Фатоу про бажання отримати такий статус та непередання її в установленому Законом порядку іншому уповноваженому органу.
Критичним є ставлення також до позиції адвоката, що йому забороняли відвідування Маронг Фатоу, оскільки як стало відомо в судовому засіданні, він не звертався до бюро перепусток за отриманням відповідного дозволу для його візиту в зону обмеженого доступу аеропорту. Наразі діють Правила з організації системи контролю доступу в авіаційних суб`єктах цивільної авіації, затверджені Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 18.06.2007 № 509, які регламентують порядок такого доступу.
Інструкція, на яку посилався адвокат ОСОБА_3 , регулює порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), та визначає порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону при розміщенні іноземців та осіб без громадянства в ПТПІ, їх утриманні, передачі та звільненні з ПТПІ.
Відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції іноземці та особи без громадянства розміщуються в ПТПІ на підставі рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, форма якого наведена в додатку 4 до Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, прийнятого територіальним органом чи територіальним підрозділом ДМС або органом охорони державного кордону (далі - заінтересований орган), про що повідомляється прокурор протягом 24 годин з моменту прийняття цього рішення.
Маронг Фатоу не перебуває на території України незаконно, юридично вона не перетнула кордон України, тому вказана вище Інструкція не може бути застосована у цій ситуації, а тому Маронг Фатоу не повинна знаходитись у ПТПІ.
Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав для необхідності приймати рішення щодо зобов`язання уповноважених осіб Державної прикордонної служби України забезпечити належні умови проживання Маронг Фатоу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з наведеними вище міркуваннями; не вбачає підстав для необхідності зобов`язання уповноважених осіб Державної прикордонної служби України на вимогу Інструкції допустити до відвідування Маронг Фатоу адвоката ОСОБА_3 для надання правової допомоги, оскільки існує встановлений законодавством порядок допуску на територію, де перебуває Маронг Фатоу, який адвокат повинен дотриматись, і слідчий суддя не має право порушувати такий порядок. Також немає підстав і для зобов`язання уповноважених осіб Державної прикордонної служби України забезпечити реалізацію права Маронг Фатоу на подання заяви до Міграційної служби України про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, оскільки не доведено те, що Маронг Фатоу зверталася самостійно за захистом і їй було відмовлено працівниками ДПС України в реалізації такого права. Безумовно, слідчий суддя не наділений повноваженнями, всупереч встановленому законом порядку перетинання державного кордону України, забезпечити присутність громадянки Гамбії Маронг Фатоу та надати їй перекладача, оскільки вона не має документів, необхідних для законного потрапляння в Україну. А тому у задоволенні всіх клопотань адвоката ОСОБА_3 належить відмовити.
Слідчий суддя при підготовці до судового засідання з метою віднаходження ефективного захисту Маронг Фатоу телефонував на гарячу лінію Уповноваженої з прав людини, в Міністерство з зовнішніх справ України. Єдиною порадою в цих органах стала рекомендація щодо звернення її адвоката до Міжнародної організації з міграції, яке має представництво в Україні за адресою: вул. Михайлівська, 8, Київ, Україна, 01001, тел: .
За твердженнями адвоката ОСОБА_3 , після укладення 12 квітня 2021 року договору про правову допомогу з паном Одубеле Ехімен Даніель в інтересах ОСОБА_6 , адвокатом були лише направлені адвокатські запити державним органам та установам на поштові адреси цих органів. Інших дій, спрямованих на захист Маронг Фатоу у позасудовому порядку станом на день звернення до слідчого судді він не вчиняв. Особисто не телефонував у ці органи, до громадських організацій не звертався.
Іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного законодавством або міжнародним договором України дійсного паспортного документа та візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.
Як було зазначено вище, ОСОБА_6 втратила/пошкодила/загубила свій закордонний паспорт гр. Республіки Гамбія № НОМЕР_3 . У такому разі виїзд іноземців та осіб без громадянства з території України здійснюється у безвізовому порядку за паспортним документом або свідоцтвом на повернення, яке видається іноземцям дипломатичним представництвом або консульською установою їх держави в Україні.
На тепер ОСОБА_6 має свідоцтво на повернення № НОМЕР_2 (термін дії до 17.09.21), яке надає їй право на виїзд з території України, однак не надає право на в`їзд на територію України, тому слідчий суддя, як вже зазначено вище позбавлений можливості забезпечити присутність громадянки Республіки Гамбія ОСОБА_6 у судовому засіданні.
Крім того, поза повноваженнями слідчого судді перебуває і вимога адвоката ОСОБА_3 про забезпечення прав громадянки Республіки Гамбія ОСОБА_6 шляхом її зустрічі з працівниками Державної міграційної служби України.
Адвокатом ОСОБА_3 не надано доказів, що існує кримінальне провадження відносно громадянки Гамбії ОСОБА_6 , що вона затримана чи в адміністративному, чи в кримінальному порядку, тримається під вартою. Не встановлено і її перебування в нелюдських умовах, за відсутності харчування. Про ситуацію з громадянкою Гамбії Маронг Фатоу відомо консулу Республіки Гамбія, який знаходиться в Російській Федерації, оскільки в Україні консульства цієї держави немає. Відомо про неї і представникам Уповноваженого з прав людини.
З цих підстав, слідчий суддя вважає, що ним перевірені обставини правомірності знаходження громадянки Гамбії ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) на території аеропорту «Бориспіль», а тому у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 слід відмовити повністю.
Керуючись ст.206 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах громадянки Республіки Гамбії ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) про забезпечення розгляду заяви, поданої в порядку ст.206 КПК України в присутності особи, права якої порушено відмовити повністю.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах громадянки Республіки Гамбії ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) про винесення окремої ухвали - відмовити повністю.
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах громадянки Республіки Гамбії ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) в порядку ст.206 КПК України - відмовити повністю.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено о 09.00 год. 16 квітня 2021 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1