Справа № 522/3785/21
Провадження № 1-кп/522/1274/21
У Х В А Л А

05 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003362 від 08.12.2020 року, щодо обвинуваченого:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Потсдам, Республіки Німеччина, громадянина України, неодружений, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003362 від 08.12.2020 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси призначено підготовче судове засідання по цій справі.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявні ризики передбачені в ст. 177 КПК України, що обвинувачений буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник заперечив проти застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. У разі відсутності клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком до 10 років.
Обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження дозволяє прийти до висновку, про наявність підстав для застосування запобіжного заходу.
Так, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочину пов`язаного з обігом наркотичних засобів, суд вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків чи потерпілу, які безпосередньо судом не допитані.
Також, суд бере до уваги, той факт, що інкримінований злочин ОСОБА_3 є умисним, з метою наживи, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд також враховує обставини зазначені в статті 178 КПК України, а саме відсутнсть стійких соціальних зв`язків; тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою, характер вчиненого кримінального правопорушення, що ставиться у обвинувачення ОСОБА_3 , вік та стан здоров`я.
При цьому суд вважає, що обрання даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне обрати розмір застави.
Таким чином, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 315, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0003362 від 08.12.2020 року - задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; справа № 522/3785/21 провадження № 1-кп/522/1274/21.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою у розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 (шістдесят днів), і обчислюється з 05.03.2021 року по 03.05.2021 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду у встановлений законом строк.

Головуючий суддя: