ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/531/21 Справа № 176/2168/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 28 березня 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні угоди про примирення, складеної 24 грудня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_6 та представником потерпілого ТОВ Омега ОСОБА_9 та обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 28.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору.
Мотивуючи прийняте рішення, суд, врахувавши вимоги пп. 5 п. 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року, а також те, що обвинувальний акт з угодою про примирення надійшли до суду 28 грудня 2020 року, й на цей час не призначений до судового розгляду та перебуває на стадії підготовчого провадження, а інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, відноситься до категорії кримінальних проступків, дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору. Окрім того, суд зазначив, що обвинувальний акт вже повертався прокурору 07 липня 2020 року з тих самих підстав, але прокурором недоліки не усунуті.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження у сіді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, прокурор вказує, що вимоги, визначені статтею 291 КПК України, при складені обвинувального акту, ним було дотримано в повному обсязі, а посилання суду, на те, що обвинувальний акт складено щодо проступку без врахування положень глави 25 КПК України, є помилковими. До того ж, прокурор зазначає, що у відповідності до ст. 12 КК України, кримінальний проступок є одним із видів кримінальних правопорушень, чому суд не надав належно оцінки. Окрім того, обвинувальний акт має посилання на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні саме кримінального проступку, що також, зазначено і в угоді про примирення, тому обвинувальний акт є таким, що відповідає вимогам закону та поверненню не підлягає. Разом з цим, прокурор звертає увагу, на те, що проти повернення обвинувального акту також заперечували обвинувачений і представник потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.
При цьому, повернення обвинувального акту передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000265 від 28 березня 2020 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, колегією суддів встановлено, що він вищевказаним вимогам закону відповідає.
Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікації його дій, а також обставини, що впливають на покарання, в разі його призначення.
Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_6 убачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, так прокурор з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.
При цьому, суд першої інстанції не навів в оскаржуваній ухвалі невідповідностей цього обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Що стосується посилань суду на вимоги п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень слід зазначити таке.
Відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII, який вступив в силу 01 липня 2020 року (далі Закон 2617-УІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
З системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01 липня 2020 року судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Як видно із матеріалів провадження, 28 грудня 2020 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000265 від 28 березня 2020 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України разом з угодою про примирення.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року було призначено підготовче судове засідання по цьому обвинувальному акту з викликом у судове засідання учасників судового провадження.
Суд першої інстанції правильно встановив, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 діяння за ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Між тим, повертаючи обвинувальний акт з формальних підстав невідповідності його вимогам глави 25 КПК України, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що статтею 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, тобто кримінальний проступок є одним із видів кримінального правопорушення.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки цей обвинувальний акт було складено та направлено до суду після набрання чинності Законом України 2617-УІІІ, з дотриманням вимог глави 25 КПК України, що в розумінні вимог ст. 291 КПК України та п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України 2617-УІІІ, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.
Окрім того, як сам обвинувальний акт, так і угода про примирення від 25.12.2020 мають текстуальне посилання на те, що ОСОБА_6 обвинувачується саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3