Справа №: 398/2566/21
провадження №: 1-кп/398/298/21
ВИРОК
Іменем України

"26" серпня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 14 квітня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старо-Цурухайтуй Приаргунського району Читинської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, маючого на своєму утриманні малолітнього сина, працюючого різноробочим в ФГ «Задисенець» , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16 лютого 1996 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з ч. ч. 2, 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 208 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 14 вересня 1997 року з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію»;

- 09 лютого 2000 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з ч. ч. 2, 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільненого 10 вересня 2002 року з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 25 лютого 2004 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільненого 13 жовтня 2004 року з місць позбавлення волі у зв`язку з заміною виду покарання;

- 15 березня 2011 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 12 липня 2012 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці, звільненого 25 лютого 2016 року на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року, у зв`язку з відбуттям покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, зокрема і за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:

07 квітня 2021 року, протягом дня, ОСОБА_4 проїжджав на мотоциклі «МТ-10» по АДРЕСА_3 , яким користується ОСОБА_5 . При цьому, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та в цілях власної наживи ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшов на територію подвір`я вказаного домоволодіння, де таємно заволодів чужим майном, яке знаходилося на території двору, а саме: металевими листами конструкції даху (придатними на брухт чорного металу) у кількості 17 штук, загальною вагою 164 кг, вартість яких за ціною металобрухту, складає 836,40 грн. Після цього, ОСОБА_4 разом з вищевказаними металевими лисами залишив територію домоволодіння та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 836,40 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомості, які мають значення для вирішення долі речових доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілому.

Майнова шкода добровільно відшкодована обвинуваченим шляхом повернення викраденого майна.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений не одружений, проживає у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітнього сина. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило, офіційно працевлаштований. На обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності.

Згідно з досудовою доповіддю від 12 серпня 2021 року ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує: характер і тривалість злочинного посягання, наслідки, які завдані кримінальним правопорушенням потерпілому.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний, корисливий злочин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

При цьому, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, наявність на утриманні в обвинуваченого малолітньої дитини, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000358 від 14 квітня 2021 року за проведення експертизи в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) грн. 35 коп.

Речові докази 17 металевих листів зі слідами іржі, загальною вагою 164 кг, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1