Справа № 464/2575/20
пр.№ 1-кс/464/1094/21
У Х В А Л А
про скасування арешту майна
08 червня 2021 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000876 від 20.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.05.2021 ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про скасування арешту майна автомобіля марки «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 22.05.2020 по справі № 462/2575/20 у межах кримінального №0000876 від 20.05.2020.
Клопотання обґрунтоване наступним.

17 грудня 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова розглянув клопотання слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000876, та наклав арешт на наступне майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 20 травня 2020 p., а саме: автомобіль марки «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_3 , шляхом заборони користування та розпорядження цим майном. В решті вимог клопотання відмовлено. На даний час органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000876 є слідче управління Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3). Зазначає, що автомобіль марки «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 належить йому, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . На даний час потреба в подальшому застосуванні арешту вказаного автомобіля відпала, оскільки у кримінальному провадженні №0000876 проведені всі необхідні слідчі дії та постановою від 22.09.2020 вказане кримінальне провадження закрито, а тому подальший арешт вказаного транспортного засобу призводить до порушення його законних прав та інтересів як власника майна. Просить скасувати арешт накладений на автомобіль у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання власник майна ОСОБА_3 , проте направив на адресу суду заяву про долучення копії ухвали про накладення арешту на його автомобіль та заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує повністю, просить його задоволити.

Слідчий ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання теж не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує щодо скасування арешту на майно.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, приходить до висновку про задоволення такого з наступних підстав.

Слідчим ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000876 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.05.2020 накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_3 , шляхом заборони користування та розпорядження цим майном. В решті вимог клопотання відмовлено.
На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 являється ОСОБА_3 .

Постановою слідчого ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 22.09.2020 вказане кримінальне провадження №0000876 від 20.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закритоу зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Речові докази -автомобіль марки «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 повернуто ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено в ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, які визначеним у ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Оскільки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000876 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України проведено усі необхідні слідчі дії та постановою від 22.09.2020 вказане кримінальне провадження закрито, потреба в подальшому арешті на автомобіль відпала.

Виходячи з викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заявника ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна «Ford Fiesta» номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на праві власності, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 22.05.2020 по справі № 462/2575/20 у межах кримінального №0000876 від 20.05.2020.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1