Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/82/21
УХВАЛА

18 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_8 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_22 ,
ОСОБА_15 ОСОБА_23 ,
перекладача ОСОБА_24 ,
розглянувши під час судового розгляду клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжних заходів у судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

10.03.2021 року прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовими клопотаннями щодо продовження запобіжних заходів: тримання під вартою - обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 (з можливістю внесення застави ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ) та домашнього арешту - обвинуваченому ОСОБА_15 .

У своїх клопотаннях прокурор зазначив, що на цей час відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у даному кримінальному провадженні продовжують існувати такі ризики як: переховування від суду; можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_15 ; вчинення обвинуваченими іншого злочину; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно письмових клопотань свій висновок щодо наявності існування вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що:

- ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 інкриміновані їм злочини вчиняли досить тривалий час, більше 2 років;

- обвинувачені не працювали, що свідчить про стійкість їх наміру на незаконне збагачення, небажання заробляти чесною працею, і з високим ступенем вірогідності вказує на те, що, обвинувачені і надалі виношуватимуть наміри заробляти на життя нечесним шляхом, тобто вчиняючи злочини;

- на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу говорить і характер інкримінованих злочинів, а саме: із застосуванням насильства до потерпілих. У вчиненні кимось із потерпілих перешкод, обвинувачені, не вагаючись брались за вогнепальну зброю, стріляли з неї, у т.ч. на ураження, викрадали потерпілих, зв`язували їх, катували, заподіяючи у т.ч. їм тілесні ушкодження. Така зухвалість свідчить про небезпечність обвинувачених для суспільства, необхідність його ізоляції для запобігання досить ймовірному ризику впливу на потерпілих та свідків;

- обвинувачені, які знаходяться під вартою можуть чинити тиск на обвинуваченого ОСОБА_15 , який перебуває на волі та під час досудового розслідування і судового розгляду безпосередньо вказував на обвинувачених як осіб, що скоїли злочини;

- про агресивність та небезпечність обвинувачених свідчать факти вилучення у них вогнепальної зброї (автомат, три пістолети), вибухових пристроїв (дві гранати), кастетів, інших знарядь, спеціально пристосованих для побиття людей, балаклав для приховування обличчя, одягу працівників правоохоронних органів, як обвинувачені придбали під час своєї злочинної діяльності, зокрема, коли відчули активний супротив потерпілих під час розбійних нападів;

- окремі учасники цього угрупування, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, та які приймали участь у плануванні розбійних нападів, переховуються від слідства, у т.ч. на тимчасово окупованій території держави, на якій поки правоохоронні органи не можуть здійснювати свою діяльність. Звідси, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть контактувати з цими розшукуваними та домовлятися про здійснення тиску на потерпілих і свідків, а також перешкоджати провадженню іншим чином. До того ж обвинувачені можуть у вказаних осіб шукати порад та сприяння у забезпеченні переховування від суду, що може бути викликано страхом перед можливим досить суворим покаранням.

- у обвинувачених мається зв`язок з тимчасово окупованою територією держави, а саме: з м. Донецьком ( ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ), Макіївка та ОСОБА_25 ( ОСОБА_12 ) де вони народилися та проживали до недавнього часу, зокрема наявність там родичів, друзів, знайомих, а також відсутність тісних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного місця проживання на підконтрольній правоохоронним органам України території. Під тяжкістю можливого покарання, яка загрожує обвинуваченим, останні можуть без особливих складнощів виїхати на цю непідконтрольну територію.

Також, на користь застосування щодо обвинувачених тримання під вартою, на думку прокурора, є й інші обставини, а саме: суспільну небезпеку обвинувачених, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її обвинуваченими, розмір спричиненої матеріальної шкоди.

Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченими злочинів свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання обвинувачених в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Попри те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, прокурор дійшов до висновку про недостатність таких характеристик для оцінки поведінки обвинуваченого належною при застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На думку прокурора тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 під вартою є необхідним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, ефективно забезпечити виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, тому просив суд продовжити вказаним обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці. Стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 прокурор вказав, що відносно них можливо внесення застави у розмірі 18 146 705 грн. 65 коп., а відносно ОСОБА_14 у розмірі 7 210 173 грн. 77 коп. із покладенням на них певних обов`язків.

Також, на думку прокурора необхідно врахувати:

- вкрай негативну характеристику ОСОБА_12 , який двічі засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі разом з іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, 26.02.1998 року Горняцьким районним судом м. Макіївки ОСОБА_12 було засуджено за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.142 КК України до 7 років позбавленні волі; 25.06.2007 року Ясинуватським міським судом Донецької області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України до 8 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи своє клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_15 терміном на 2 місяці, прокурор вказав, що з урахуванням обґрунтованості пред`явленої йому підозри та обставин вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого маються такі ризики: незаконний вплив на потерпілих, свідків, скоєння обвинуваченим інших злочинів, а також ухилення від суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в них.

Потерпілий ОСОБА_7 повністю підтримав думку прокурора з приводу застосування вказаних запобіжних заходів до обвинувачених.

Захисник ОСОБА_16 заперечував проти задоволення клопотань прокурора. При цьому вказав, що прокурор не вручив йому та обвинуваченому ОСОБА_8 клопотання про продовження строку запобіжного заходу. У своєму клопотанні прокурор не конкретизував обставини, які впливають на продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою. ОСОБА_8 на цей час перебуває під вартою більше трьох років, а якщо рахувати один день за два, то виходить, приблизно 7 років. Обвинувачений має у м. Одесі міцні соціальні зв`язки: сім`ю, дружину, неповнолітню дитину. Жодних ризиків відносно останнього доведено у судовому засіданні не було. Просить суд застосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав повністю думку свого захисника з приводу неможливості у подальшому продовжити такий запобіжний захід як тримання під вартою. Підтвердив, що дійсно працівник слідчого ізолятора приносила йому якісь документи від прокурора, але він їх не отримав, так як вважає, що прокурор особисто повинен їх приносити і це не робота працівників слідчого ізолятора. Також, у клопотанні прокурора не зрозуміло хто його підписав, так як не вказано прокурор якої області. Ризики відсутні, і їх у судовому засіданні прокурор не довів, жодних доказів його винуватості у перерахованих в клопотанні прокурором злочинах, не надано. Вважає, що до нього можливо було застосувати цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю.

Захисник ОСОБА_17 заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 , зазначивши, що прокурор лише перераховує ризики, які повинні бути реальними, а не абстрактними. Прокурор під час судового засідання не довів, що інші запобіжні заходи можуть забезпечити ОСОБА_9 належну поведінку. Тому просить змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на домашній арешт з електронним засобом контролю, так як обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце мешкання, сім`ю, на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто місці соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_9 також заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому зазначив, що відсутні докази на підтвердження його вини у скоєнні тих злочинів, зазначених прокурором в обвинувальному акті. Він зобов`язується виконувати усі процесуальні зобов`язання, якщо суд прийме рішення про пом`якшення йому запобіжного заходу. Просив суд не застосовувати йому заставу у розмірі 18 млн. грн.

Захисник ОСОБА_18 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначив при цьому, що прокурор у своєму клопотанні відносно ОСОБА_10 не зазначає, що у останнього є дружина, двоє дітей, постійне місце мешкання, тобто міцні соціальні зв`язки. Крім того, жодний із свідків не вказує на ОСОБА_10 як особу, що скоїла злочини. Речі, що були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , не є доказами в даному кримінальному провадженню. Отже, взагалі є сумніви щодо обґрунтованості обвинувачення останньому. Суспільний інтерес, про який зазначає прокурор, у цьому кримінальному провадженні, відсутній. Прокурор формально підійшов до складення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, так як викладене у цьому процесуальному документі це лише припущення останнього. Прокурор посилається на 4 ризики, але їх під час судового розгляду не доведено. Звертає увагу суду, що прокурор в котрий раз вказує, що ОСОБА_10 є особою раніше не судимою в силу ст.69 КК України. Цей факт впливає на формування у судової колегії негативного враження про особистість обвинуваченого, що недопустимо. ОСОБА_10 є не судимою особою, відсутні будь-які дані, що останній має непогашену або не зняту судимість. Обвинувачений не має намірів щодо переховування від суду, впливати на потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_15 , тому просить застосувати до останнього цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю. Крім того, він поручається за доставку ОСОБА_10 на кожне судове засідання або на відеоконференцію.

Захисник ОСОБА_19 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що відсутні будь-які ризики стосовно ОСОБА_12 останній має сім`ю, постійне місце мешкання, тому у нього маються міцні соціальні зв`язки і відсутні підстави для переховування від суду. Вважає, що домашній арешт з електронним засобом контролю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченому. Сума застави, яку суд визначив у своїй попередній ухвалі є надуманою та непомірно великою. На цей час відсутні докази винуватості ОСОБА_12 у скоєнні тих злочинів, про які зазначає прокурор. На цей час ОСОБА_12 перебуває під вартою вже більше трьох років, що є неприпустимим.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав думку свого захисника та суду надав письмове заперечення щодо продовження йому запобіжного заходу. У своїх запереченнях останній зазначив, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли прокурор доведе ризики та неможливість застосувати інший запобіжний захід. Прокурор у свою чергу ризики лише перераховує і переписує їх кожного разу. У клопотанні прокурора перераховані лише припущення останнього. Наявність одного лише обвинувачення вже недостатньо, щоб суд продовжував строк тримання під вартою. Крім того, прокурор вводить колегію суддів в оману, зазначаючи, що він не має тісних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також, що він може безперешкодно подолати державний кордон та опинитися на території, яка на цей час тимчасово не контролюється Україною. Просить суд відносно нього застосувати домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Захисник ОСОБА_20 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, при цьому зазначив, що відсутні будь-які ризики відносно ОСОБА_11 , так як у останнього є постійне місце мешкання, дружина, тобто місці соціальні зв`язки. Крім того, у ОСОБА_11 є хвороба, яка негативно впливає на перебування його під вартою. Прокурор у судовому засіданні не довів, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Вважає, що застосування цілодобового домашнього арешту буде відповідати принципах КПК України та обставинам цього кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що тримання під вартою це виключний запобіжний захід. Прокурор не довів, що маються ризики. За 3 роки, які він провів у слідчому ізоляторі не було жодних доказів, що він вплинув на когось з потерпілих або свідків. Прокурор у своєму клопотанні зазначив, що нібито факт носіння ним зброї та вибухівки, але це не відповідає дійсності, так як при його затриманні у нього безпосередньо знайдено взагалі нічого не було. До затримання у нього була робота він постійно працював на 7-му кілометрі у м. Одесі. Він має дружину, постійне місце мешкання, тобто тісні соціальні зв`язки, про що у своєму клопотанні не вказав прокурор. Наявність факту проживання у минулому у м. Донецьку, він не вважає, що має значення під час вирішення питання про доцільність його утриманні під вартою. Також, прокурор суду не надав належних доказів, підтверджуючих його винуватість у скоєнні злочинів, що вказані в обвинувальному акті. Просить звернути увагу суду на різне відношення прокурора до обвинувачених: до тих, хто перебуває під вартою лише одні обвинувачення, а з ОСОБА_15 прокурор дозволяє спілкуватися перед судовим засіданням у компанії з потерпілим.

Захисник ОСОБА_21 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши при цьому, що прокурор не довів у судовому засіданні жодного з перелічених у клопотанні ризиків. ОСОБА_14 раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце мешкання у м. Одесі, тобто міцні соціальні зв`язки. Просила суд змінити ОСОБА_14 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або зменшити суму застави, так як розмір застави у сумі 7 млн. грн. є непомірний та завеликим, враховуючи вимоги КПК України. Наявність цивільних позовів це не підстава для застосування такої великої суми застави. З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_14 під вартою перебуває вже більше трьох років, якщо ризики і були вони настільки зменшилися, що можливо, застосувати інший, більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_14 вказав, що він підтримує свого захисника, не згоден із жодним доводом та твердженням прокурора, тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_22 просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора відносно ОСОБА_13 , зазначивши, що останній досить тривалий час перебуває під вартою, доказів щодо ризиків у судовому засіданні прокурор не навів, як і не довів суду, що такий запобіжний захід є єдиним можливим у даній ситуації. Просить суд обрати до ОСОБА_13 інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_23 зазначили, що у них відсутні заперечення з приводу задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останньому.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у порядку ч.1 ст. 330 КПК України були тимчасово були видалені із залу суду на одне судове засідання ще до початку розгляду клопотань прокурора про продовження тримання під вартою обвинувачених.

Розглянувши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, клопотання захисників щодо заміни запобіжного заходу, заслухавши думки прокурора, потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 28.08.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із Запорізького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_26 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 і ОСОБА_27 від 29.08.2019 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2019 року.

Ухвалами слідчих суддів на стадії досудового розслідування до обвинувачених було застосовано запобіжний захід тримання під вартою. У подальшому, обвинуваченим ОСОБА_26 і ОСОБА_15 було змінено взяття під варту на домашній арешт. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року, 01.11.2018 року, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 року, 21.02.2019 року, 18.04.2019 року, Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2019 року, 12.07.2019 року, 04.09.2019 року, 03.10.2019 року, 29.11.2019 року, 17.01.2020 року, 12.03.2020 року, 06.05.2020 року, 11.06.2020 року, 07.08.2020 року, 02.10.2020 року, 26.11.2020 року, 21.01.2021 року строки запобіжних заходів обвинуваченим продовжувалися до 07.11.2018 року, 31.12.2018 року, 25.02.2019 року, 21.04.2019 року, 16.06.2019 року, 13.08.2019 року, 10.09.2019 року, 10.10.2019 року, 03.12.2019 року, 28.01.2020 року, 16.03.2020 року, 11.05.2020 року, 05.07.2020 року, 11.08.2020 року, 06.10.2020 року, 01.12.2020 року, 25.01.2021 року, 20.03.2021 року, відповідно.

Ухвалою колегії суддів від 14.11.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_26 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Частина 2 ст. ст.184 КПК України передбачає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. З документів, наданих у судовому засіданні прокурором (розписки, лист начальника СІЗО-арештного дому), вбачається, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 12.03.2021 року отримали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_13 були повідомлені про надходження їм для вручення клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але останні відмовилися від їх отримання та підпису у розписці.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості обвинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування своїх клопотань, на думку суду, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав колегію суддів у тому, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акту.

Також, колегія суддів враховує пояснення потерпілого ОСОБА_7 , який у попередньому судовому засіданні вказав, що він впізнає ОСОБА_8 як особу, яка відносно нього скоїла злочин, при цьому останній застосовував насильство та катував його. Крім того, суд, оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, також враховує і показання обвинуваченого ОСОБА_15 під час судового розгляду щодо причетності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 до окремих злочинів, вказаних в обвинувальному акті.

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра цілком обґрунтована, доводи захисників, а також самих обвинувачених, заявлені на захист прав та інтересів останніх про недоведеність винуватості обвинувачених, обов`язково будуть перевірятися в ході судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим, судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України (максимальний строк до 15 років позбавлення волі).

Судом досліджувалися характеризуючи дані обвинувачених та їх соціальні зв`язки:

ОСОБА_8 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; розлучений; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_9 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений; має двох неповнолітніх дітей; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_10 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_11 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На запит суду начальник філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Запорізькій області відповів, що об`єктивний стан на цей час ОСОБА_11 задовільний. Протипоказань щодо утримання в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я не має.

ОСОБА_12 раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку, має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_13 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; відсутнє постійне місця мешкання, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_14 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства; має постійне місця мешкання у м. Одесі, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи не надання прокурором суду негативної характеристики на ОСОБА_12 , на яку він посилається у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, відсутні підстави вважати вказаного обвинуваченого як особу, яку негативно характеризують. Прокурор неодноразово у своїх клопотаннях посилався на вказаний факт, хоча жодного разу негативну характеристику судовій колегій так і не надав.

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні протягом кількох років шести епізодів особливо тяжких злочинів, які пов`язані із посяганням не тільки на майно громадян, а і на їх життя та здоров`я, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки їх поведінки та переконує колегію суддів у тому, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, що за весь час судового розгляду сторона захисту не надала жодного доказу офіційного працевлаштування або офіційних доходів обвинувачених до їх затримання. У зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про відсутність у обвинувачених законних джерел доходу.

Під час вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжних заходів колегія суддів враховує дані про особу кожного обвинуваченого щодо наявності соціальних зв`язків, постійного місця проживання та стану здоров`я, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження обвинуваченими злочинної діяльності та вплив на потерпілих і свідків, а наявність у обвинувачених дружин та дітей, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати їх від вчинення злочинів.

Враховуючи, що на цей час по даному кримінальному провадженню не допитаного жодного з потерпілих та свідків, усі злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , пов`язані із заподіянням шкоди потерпілим та вчинялись у присутності потерпілих і свідків, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_15 у судовому засіданні щодо фактів слідкування за ним невідомими особами після закінчення судових засідань, а також фактів неодноразових негативних висловів та образ та на адресу обвинуваченого ОСОБА_15 , на думку колегії суддів, існує ризик можливого впливу обвинувачених, які перебувають під вартою, на вказаних осіб з метою схилити їх до відмови від надання показань або зміни показань у суді задля уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вважаємо, що ризик переховування від суду у обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на цей час перестав існувати, враховуючи, що прокурором не доведено у судовому засіданні про наявність зв`язків (взагалі не конкретизовані) з тимчасово окупованою територією держави, а саме: з м. Донецьком, Макіївкою та Ясинуватою. Також, прокурор не надав у судовому засіданні жодних доказів того, що особи, які є учасниками скоєння злочинів, вказаних в обвинувальному акті, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, переховуються від суду на тимчасово окупованій території держави і це надає можливість забезпечити обвинувачених виїхати на вказану територію України. Судова колегія звертає увагу прокурору, що зазначений висновок не вперше робиться судом під час розгляду клопотань прокурора про продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистості обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вважаємо, що на цей час існують ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інший злочин.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжних заходів обвинуваченим, колегія суддів, враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, колегія суддів з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 строк тримання під вартою по 20.03.2021 року (включно).

Вважаємо, що характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими обвинувачених у вчиненні злочинів у сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводять, що суспільний інтерес переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинувачених.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вказаних обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та встановленою процедурою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд розглянув можливість застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту та застави.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинувачених, суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризики незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інший злочин є настільки вагомими, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, у т.ч. домашній арешт, не може забезпечити належну поведінку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 . На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Водночас, під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 суд розглянув можливість застосування до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Пункт 3 ч.5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи, що законодавець передбачив в ч.4 ст.183 КПК України, право, а не обов`язок суду не визначати розмір застави, з урахуванням конкретних обставини даного кримінального провадження (перебування обвинувачених під вартою з грудня 2017 року під вартою, тобто більше трьох років; зменшення ризиків), вважаємо за можливе обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу.

Виходячи із вимог ч.ч. 2,5 ст.182 КПК України, з урахуванням розміру цивільного позову потерпілих ОСОБА_28 і ОСОБА_29 , вказаної в обвинувальному акті матеріальної шкоди, спричиненої вказаним потерпілим, тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_14 , суд вважає за необхідне визначати можливість застосувати заставу та зменшити її розмір, а саме, до 3 605 086 грн., які ОСОБА_14 або заставодавець мають право у будь-який момент внести.
Для ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 суд, враховуючи вимоги ч.ч. 2,5 ст.182 КПК України, тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються останні, суму розмірів цивільних позовів потерпілих ( ОСОБА_30 - 471 412 грн.; ОСОБА_29 та ОСОБА_28 - 9 210 173 грн. 77 коп.; ОСОБА_7 - 2 308 845 грн. 88 коп.; 6 156 274 грн. ОСОБА_31 ) також вважає за можливе знизити розмір застави, а саме, до 9 073 352 грн.
Вказану суму застави колегія суддів вважає за можливе застосувати і до обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , враховуючи тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються останні та суму розмірів цивільних позовів потерпілих.

Призначаючи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 заставу у такому розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаємо, що даний випадок є виключним, а вказаний у п.3 ч.5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави не здатен забезпечити виконанню обвинуваченими обов`язків, покладених на них судом, враховуючи реальність ризиків, встановлених під час судового розгляду та наявність ознак справжнього суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні.
У разі внесення зазначених сум застав на обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_15 суд продовжує запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк по 17.05.2021 року (включно), оскільки саме цей запобіжний захід забезпечення кримінального провадження дозволяє запобігти наявному ризику та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Під час дослідження особистості останнього, встановлено, що ОСОБА_15 проживає у м. Костянтинівка, Донецької області, на цей час він є особою з інвалідністю 3 групи, має сім`ю та хвору дружину.

Також, суд враховує інформацію, вказану у відповіді начальника СП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_32 від 11.01.2021 року, згідно якої з метою контролю за виконанням ухвали суду про запобіжний захід ОСОБА_15 ,, останній перевіряється за місцем мешкання, порушення відсутні. Крім того, ОСОБА_15 виконуються покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України щодо прибуття до суду за перешим викликом. Таким чином, суд вважає, домашній арешт дієвим запобіжним заходом відносно ОСОБА_15 .

Вважаємо, що у ОСОБА_15 залишається існувати ризик переховування від суду, тому і приймається рішення щодо продовження домашнього арешту останньому.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 180, 331, 372, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_8 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 9 073 352 (дев`ять мільйонів сімдесят три тисячі триста п`ятдесят дві) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_8 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_9 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 9 073 352 (дев`ять мільйонів сімдесят три тисячі триста п`ятдесят дві) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_9 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_10 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 9 073 352 (дев`ять мільйонів сімдесят три тисячі триста п`ятдесят дві) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_10 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_11 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 9 073 352 (дев`ять мільйонів сімдесят три тисячі триста п`ятдесят дві) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_11 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_12 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 9 073 352 (дев`ять мільйонів сімдесят три тисячі триста п`ятдесят дві) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_12 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_13 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 9 073 352 (дев`ять мільйонів сімдесят три тисячі триста п`ятдесят дві) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_13 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.05.2021 року (включно).

ОСОБА_14 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 3 605 086 (три мільйона шістсот п`ять тисяч вісімдесят шість) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_14 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_15 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22.00 годин до 07.00 години ранку без дозволу суду, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, по 17.05.2021 року (включно), а саме:
- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, за першим викликом усним чи письмовим;
- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 19.03.2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3