Справа №: 398/2508/17
провадження №: 1-кп/398/183/21
ВИРОК
Іменем України

"29" квітня 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження №0001469 від 26 травня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, не одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області: 18.07.1994 року за ч. ч. 3, 4 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. ч. 2, 3 ст. 140, ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року) до покарання у виді 6 років позбавлення волі; 29.04.1998 року за ч. 3 ст. 206 КК України (1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 09.06.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 27.06.2007 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року, близько 02 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном прибув до торгівельного павільйону Продукти, котрий розташовується за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , зайшов до приміщення зазначеного торгівельного павільйону та зачинив за собою двері, одяг на обличчя маску та з застосуванням погроз предметом зовні схожим на викрутку, примусив потерпілу ОСОБА_7 залишатись на місці. У подальшому, розуміючи що протиправні дії ОСОБА_6 були помічені потерпілою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, продовжуючи словесно погрожувати та демонструючи предмет схожий на викрутку, подолавши у такий спосіб можливість потерпілої до протидії та викликавши у неї острах, що становило реальну загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , відкрито заволодів майном останньої, а саме: грошима в сумі 260 гривень, мобільним телефоном «S-Tell M 210» білого кольору вартістю 300 гривень, мобільним «HTC Resire SV RUS» чорного кольору вартістю 1087 гривень 50 копійок.

Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 647 гривень 50 копійок.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений визнав себе винним та повідомив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, прокурора та захисника, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Відповідно вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом враховується особа обвинуваченого, зокрема вік 43 років, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, поведінку обвинуваченого за час досудового розслідування, а також те, що він щиро покаявся у вчиненому злочині.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відшкодування матеріальних збитків потерпілій, відсутність претензій потерпілої та його вимог про призначення суворого покарання.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд встановив декілька обставин, що пом`якшують покарання, які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і відповідно до ч. 2 ст. 69 КК є підставою для призначення покарання без додаткового покарання конфіскації майна.

Обґрунтовуючи можливість застосування ст. 69 КК України, суд вказує, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Суд звертає увагу, що вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому безпосередньо пов`язано із «завданням негативних наслідків потерпілому», а тому повернення мобільних телефонів та відшкодування матеріальних збитків демонструє наявність «компенсації» за вчинене і пов`язано із усуненням негативних наслідків від вчиненого, що свідчить про те, що такі дії в даних правовідносинах істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.

Суд взяв до уваги взаємозв`язок із іншою, пом`якшуючою обставиною - відсутність претензій потерпілого та його вимог про призначення суворого покарання, яка свідчить про те, що потерпілий внаслідок «компенсації негативних наслідків від злочину» висловив своє відношення до дій обвинуваченого і така позиція вказує, що винуватець не є для нього небезпечним і як наслідок демонструє «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

Також має місце основний фактор щире каяття обвинуваченого, що вказує на особу обвинуваченого і має наслідком позитивний вплив, як на потерпілого, так і на обвинуваченого характеризує «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

Аналізуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному покарання з застосуванням конфіскації майна було б явно несправедливим.

Так, згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15рп/2004"у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Таким чином, при призначені покарання за даним злочином необхідно слідувати приписам ч. 2 ст. 69 КК України, бо на думку суду саме дане покарання демонструє «принцип пропорційності», справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, можливість його призначення передбачена законом (стаття 69 КК України), воно не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Цивільний позов не заявлено.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на 8 (вісім) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 20 лютого 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 травня 2017 року по день набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн 96 коп.

Речові докази: мобільний телефон «HTC Resire SVRUS» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 та мобільний телефон «S-Tell M 210» білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити їй в користування; пачку цигарок «Прилуки», ключі на кільці (два ключі, брелок), три пакети кави «3 в 1», вилученні у ОСОБА_6 під час затримання та поміщені до спецпакету №4242211, який переданий на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_6 ; монету 50 копійок, мобільний телефон «Nokia 200» світлого кольору, грошові кошти в сумі 63 грн. (купюри 2 грн. в кількості 7 шт., купюри 1 грн. в кількості 24 шт., купюри 5 грн. в кількості 5 шт.), вилученні у ОСОБА_6 під час затримання та поміщені до спецпакету №4242211, який переданий на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА