ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2021 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 березня 2021 року.
Ухвала обгрунтована тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді існують, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, судовий розгляд кримінального провадження не розпочинався, у зв`язку з чим ОСОБА_6 на свободі буде мати можливість незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, ухилитись від явки до суду, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, де здійснюється розгляд цього кримінального провадження, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, в тому числі даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , свідчить про неможливість застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не мав передбачених КПК України підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Захисник вважає, що ухвала суду першої інстанції складена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та не обгрунтованою.
Захисник також зазначив, що суд першої інстанції мав право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а не продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також захисник зазначив, що судом першої інстанції не визначено розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 .
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника, оскільки суд першої інстанції врахував тяжкість злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , який є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі визнання його винуватим, та особу обвинуваченого, його вік, наявність соціальних зв`язків, характеристику, наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, та зробив обґрунтований висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суворість покарання, ОСОБА_6 може переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, та впливати на потерпілого та свідків, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, а тому ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України реально існують.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4