02.08.2021
справа №642/5036/21
провадження № 1-кс/642/2523/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харків старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001503 від 11.08.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що з матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що 25.07.2018 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, без поважних причин та за відсутності підстав, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та до теперішнього часу до військової частини не повернувся а з`явившись у зв`язку із цим у вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, самовільно залишив частину польова пошта НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та до теперішнього часу до військової частини не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,
не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, самовільно залишив військову частину, та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
07.02.2020 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_4 всупереч наказам не повернувся для проходження військової служби, що дає достатні підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню досудового розслідування у розумні строки.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки.
Підозрюваний ОСОБА_4 до суду на засідання не прибув.
Прокурор у судове засідання надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги клопотання підтримав.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Відповідно до ст. 193 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. При цьому, ч.6 ст. 193 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, було доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити у зв`язку з тим, що станом на даний час ухвала суду від 30.07.21 року, відповідно до якої був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 не виконана, та в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доставлено, відсутні докази виконання прокурором вимог ч.2 ст. 184 КК України.
Будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні також відсутні.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 193-194, 369-372, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1