У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7520/14

№ 1-кп/183/430/21

04 березня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2013 року до ЄРДР за № 0000897, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду 29.08.2019 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підготовче судове засідання по якому вперше було призначено на 06.09.2019 року, однак не було проведено у строк відповідно до вимог ст. 314 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілої.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що обвинувальний акт не може бути призначений до розгляду, оскільки в підготовче судове засідання не з`явилася потерпіла.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акта у даному кримінального провадженні прокуророві, посилаючись на те, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та наведені фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що воно не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки обставини, які розкривають об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є незрозумілими та суперечливими. Також зауважив, що обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілих, з огляду на що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому не може бути призначений до судового розгляду. Крім того, вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 109 КПК України.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив обвинувальний акт відносно нього за даним кримінальним провадженням повернути прокуророві як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, розглянувши клопотання захисника, перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за обов`язковою участю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частина 4 ст. 110 КПК України визначає, що обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Прокурором було повідомлено суду про те, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на даний момент померли, тому їх процесуальний статус та процесуальні права є припиненими. Також встановлено, що інших потерпілих у даному кримінальному провадженні не було визнано під час досудового розслідування.

Можливості внесення змін до обвинувального акта на стадії судового розгляду не передбачено діючим кримінальним процесуальним законодавством, що наразі унеможливлює вчинення таких дій у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка забороняє органам державної влади та їх службовим особам вчиняти дії, які прямо не передбачені законом.

Так, прокурором під час підготовчого судового засідання не було забезпечено явку потерпілого, що є неможливим через смерть двох потерпілих, суд вважає проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Такої ж позиції дотримується Дніпровський апеляційний суд в своїй ухвалі від 10.02.2021 року у справі №194/2070/14-к, де зазначає: «Однак, матеріали кримінального провадження та ухвалений вирок свідчать про те, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального закону та допустив неповноту судового розгляду. Так, відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду. З наявних матеріалів провадження видно, що судом не виконано вимоги зазначеної статті та прийнято рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, ухвалою суду від 30.10.2017 року призначено підготовче судове засідання на 08.12.2017 року, яке відповідно до матеріалів провадження не відбулось та мало місце 06.06.2018 року, хоча в матеріалах відсутні будь-які сповіщення сторін про час та дату проведення підготовчого судового засідання. Відповідно ч. 3 ст. 56 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом. Незважаючи на відсутність в матеріалах справи відомостей про належне повідомлення потерпілих про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, судом першої інстанції проведено підготовче судове засідання та прийнято рішення про призначення судового розгляду без їх участі, що позбавило потерпілих завчасно бути проінформованим про час і місце розгляду, брати участь у судовому провадженні, висловити свою думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Крім того, аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в Постанові від 30.05.2019 року у справі № 303/4947/14-к, де зазначено наступне: «Згідно з приписами п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. За змістом ч. 3 ст. 56 КПІК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. При цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце. Проте, матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про вручення потерпілому ОСОБА_1 та його представнику повідомлення про призначення судових розглядів в суді апеляційної інстанції, в тому числі на 24 травня 2018 року. В матеріалах провадження наявні листи-повідомлення про призначення судового засідання, адресовані потерпілому та його представнику, проте зворотні поштові повідомлення про отримання ними цих листів відсутні, внаслідок чого не можна стверджувати про їх належне повідомлення. Суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив, що потерпілий був належним чином повідомлений про дату та час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , в судове засідання п`ять разів не з`явився, а тому суд постановив продовжувати апеляційний розгляд за відсутності потерпілого. Проте, апеляційний суд не здійснив жодних заходів для перевірки інформації щодо належного повідомлення потерпілого про судові засідання зважаючи на його бажання брати у них участь. За таких обставин не можна дійти висновку, що потерпілий ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду кримінального провадження, а отже, твердження в касаційних скаргах про порушення судом апеляційної інстанції прав потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України, є обґрунтованими.

Наведене порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним, що має наслідком скасування рішення суду апеляційної інстанції.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року по справі №759/2506/19 суд також наголошує на обов`язковості участі потерпілого в підготовчому судовому засіданні та акцентує увагу на тому, що кримінальний процесуальний закон покладає на суд обов`язок забезпечити реалізацію потерпілим процесуальних прав (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Частина 6 ст. 55 КПК України передбачає, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 7 ст. 55 КПК України передбачає, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором впродовж всього часу перебування кримінального провадження в суді подавалися клопотання про відкладення розгляду для встановлення та залучення в якості потерпілого особи, яка, начебто, є родичем померлих потерпілих. Однак жодного разу доказів наявності такої особи та виявлення нею бажання бути потерпілим суду надано не було. З таких підстав підготовче судове засідання відкладалося з листопада 2019 року.

Також варто зазначити, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, в тому числі, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Ця норма є імперативною, а тому не передбачає можливості внесення інших даних або даних з обмеженою інформацією. Так з огляду на реєстр матеріалів досудового розслідування, який надісланий до суду разом з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , даний процесуальний документ не містить номеру, найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, обов`язковість якого передбачена ч. 1 ст. 290 КПК України. Також реєстр не містить реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а саме: складення обвинувального акта. Отже, суд приходить до висновку про те, що реєстр досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, що усунути під час судового розгляду неможливо.

Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про повернення обвинувального акта прокуророві, суд виходить з того, що на теперішній час сплинули всі розумні строки, які б виправдовували тривалий час не розгляду цього кримінального провадження в суді.

З огляду на зазначене, суд переконаний в необхідності повернення обвинувального акта прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2013 року до ЄРДР за № 0000897, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1