Провадження № 1-кс/761/601/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню №0000054 від 03.03.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, про встановлення строку досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В :
10.12.2020 в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню №0000054 від 03.03.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, про встановлення строку досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту клопотання, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що « ОСОБА_4 спільно з іншими суддями Конституційного Суду України виніс завідомо неправосудне рішення №20-рп від 30.09.2010, спричинивши цим тяжкі наслідки, які встановлені Постановою Верховної Ради України від 24.02.2014 «Про реагування на факти порушення суддями Конституційного Суду України присяги судді» №775, якою доручено Генеральній прокуратурі України порушити кримінальне провадження по факту прийняття указаного рішення і притягнути усіх винних осіб до відповідальності». Вищезазначене діяння становить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Крім цього, органом досудового розслідування в цьому ж кримінальному провадженні розслідується факт вчинення захоплення влади за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 допитано щодо обставин професійної діяльності, а саме щодо його участі у складі 18 суддів Конституційного Суду України, в розгляді конституційного подання 252 народних депутатів України від 13.07.2010 щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 08.12.2004 №2222-ІУ, за результатами якого було прийнято Рішення №20-рп від 30.09.2010 та визнано вказаний Закон неконституційним у зв`язку з порушенням процедури його розгляду та прийняття.

До сьогоднішнього дня повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 109 КК України, не виносилось та в передбаченому законом порядку не вручалось.

В цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 неодноразово здійснювались процесуальні дії - допит, витребування інформації стосовно нього, витребування та тимчасовий доступ до документів, особової справи, відомостей особистого характеру тощо.

На даний момент процесуальний статус ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні - інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто особа, стосовно якої здійснюються процесуальні дії, визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Заявник вказує на те, що означене кримінальне провадження не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування з огляду на його тривалість є формальним та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, свідчить про маніпулювання з метою створення оманливої громадської думки, нібито, причетності суддів Конституційного Суду України до вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини підтверджуються й тим, що впродовж шести років здійснення досудового розслідування, а також систематичного обмеження прав та свобод ОСОБА_4 , проведення слідчих (розшукових) дій відносно нього, повідомлення про підозру не складалось та не вручалось в зв`язку з відсутністю доказів вини у вчиненні злочинів. При цьому, тривалість здійснення досудового розслідування дозволяла органу досудового розслідування зібрати достатні докази у разі їх наявності, для повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити достатній строк старшому слідчому слідчої групи у кримінальному провадженні чи іншому слідчому, в провадженні якого перебуває зазначене кримінальне провадження, а також процесуальному прокуророві у кримінальному провадженні - 1 (один) місяць з дня постановлення ухвали для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень за результатами проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_4 .

У судове засідання заявник не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно зі ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Положення цієї статті носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Пункт 4 частини 2 статті 36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.

Дискреційні повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо. Так, наприклад, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них слідчий суддя зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами (ч. 10 ст. 290 КПК).

Недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, на що посилається особа, яка подала клопотання, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вправі припинити тільки таку бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК). Слідчий суддя суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Відповідно до положень п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Отже, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог поданого клопотання, в зв`язку з чим не вбачає підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 26, 28, 113, 114, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню №0000054 від 03.03.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, про встановлення строку досудового розслідування, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя