Провадження № 11-кп/4820/39/21
Справа № 673/370/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді- доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розсліджувань за №0000300 від 26.11.2018 року, щодо обвинувачених за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Деражня Деражнянського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого соціальним працівником на громадських засадах Релігійної Місії «Карітас-Спес-Хмельницький», на утримані неповнолітніх дітей не має, неодруженого, судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, 75 та 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Деражня Деражнянського району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого продавцем у ФОП ОСОБА_11 , на утримані неповнолітніх дітей не має, неодруженого, судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, 75 та 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено, кожному з них, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено їм іспитовий строк тривалістю по 3 роки кожному.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_9 та ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019 року, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки виконувати самостійно.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов потерпілими не заявлявся, судові витрати у справі відсутні.
Запобіжні заходи обвинуваченим не обиралися.
Початок строку покарання рахується з дня набрання вироком законної сили.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, із змісту якої слідує, що він, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинувачених вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та всупереч вимогам ст.65 КК України не враховано, що відповідно до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочини відносяться до категорії середньої тяжкості.
Судом першої інстанції, на думку прокурора, не в повній мірі враховано, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України (вирок Хмельницького міськрайнного суду від 08.07.2019 року), а саме 36 епізодів вчинення крадіжок державних номерних знаків з автомобілів з іноземною реєстрацією та після цього вчинили ще 9 епізодів аналогічних крадіжок в м.Деражня, що свідчить про їх виключно негативну характеристику, підвищену суспільну небезпечність та стійке небажання ставати на шлях виправлення.
Крім того, суд першої інстанції призначивши обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, призначив покарання, яке у даному випадку не буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Прокурор зазначає, що кримінально-правові норми передбачені ст.ст.70,75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа,щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Самостійне виконання вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах передбачених ст.75 КК України, а тому суд першої інстанції не вірно застосував положення ст.ст.70,75 КК України, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх захисників, які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченим останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, виходячи з таких міркувань.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що в середині листопада 2018 року, ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Хмельницький, під час розмови із ОСОБА_9 , прийняли рішення про викрадення номерних знаків з автомобілів із іноземною реєстрацією, в нічний час, на території м. Деражня та узгодили порядок своїх дій.
У подальшому, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_3 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом демонтажу, таємно викрали номерні знаки НОМЕР_1 вартістю 180 злотих, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 1322,43 грн. із автомобіля марки «Volkswagen Passat», який перебував у володінні ОСОБА_12 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , у такий же спосіб, реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_3 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу, таємно викрали номерні знаки НОМЕР_2 вартістю 180 злотих, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 1322,43 грн. із автомобіля марки «Vauxhall Vectra», який перебував у володінні ОСОБА_13 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч 3 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_4 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу таємно викрали номерні знаки НОМЕР_3 вартістю 180 злотих, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 1322,43 грн. із автомобіля марки «Opel Vectra B», який перебував у володінні ОСОБА_14 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_4 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу, таємно, викрали номерні знаки НОМЕР_4 вартістю 180 злотих, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 1322,43 грн. із автомобіля марки «Ford Focus 1.8TD», який перебував у володінні ОСОБА_15 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_4 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу таємно викрали номерні знаки НОМЕР_5 вартістю 7,2 ЄВРО, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 227,19 грн., із автомобіля марки «Mersedes Benz E 270», який перебував у володінні ОСОБА_16 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_5 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу таємно викрали номерні знаки НОМЕР_6 вартістю 180 злотих, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 1322,43 грн. із автомобіля марки «Seat Alhambra», який перебував у володінні ОСОБА_17 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_6 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом демонтажу таємно викрали номерні знаки НОМЕР_7 вартістю 180 злотих, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 1322,43 грн. із автомобіля марки «Volkswagen Passat В3», який перебував у володінні ОСОБА_18 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_7 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу таємно викрали номерні знаки НОМЕР_8 вартістю 7,2 ЄВРО, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 227,19 грн., із автомобіля марки «Mersedes Benz E 320», який перебував у володінні ОСОБА_19 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_8 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом демонтажу таємно викрали номерні знаки НОМЕР_9 вартістю 7,2 ЄВРО, що згідно курсу НБУ (станом на 26.11.2018) становить 227,19 грн., із автомобіля марки «Volkswagen Passat», який перебував у володінні ОСОБА_20 , чим завдали потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за описаних у вироку обставин, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України ніким в апеляційному засіданні не оспорюється, правильність застосування цієї правової норми не піддається сумнівам і порушень її застосування не виявлено, учасники апеляційного розгляду ці висновки не оскаржили, а тому судова колегія, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, їх не досліджує, не перевіряє та не оцінює, погоджуючись із ними.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню або застосування закону, який не підлягає застосуванню (п.п. 1, 2 ч.1 ст. 413 КПК України).
Суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за даним вироком, від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням та ухвалюючи окремо виконувати вирок Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019 року, згідно з яким їх визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, кожному, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки кожному, допустив помилку.
Відповідно до положень ст. ст.70, 75 КК України не передбачено окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
За змістом ч.ч.1,4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то суд, призначивши покарання за новим вироком, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №199/1496/17 від 23.09.2019року, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70,75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України.
Зазначене роз`яснення залишилося поза увагою суду та призвело до помилкового висновку про необхідність виконання вироку Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2019року щодо обвинувачених та даного вироку, відповідно до яких обвинуваченні звільненні від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку, самостійно, у зв`язку з чим суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, на що слушно звернув увагу прокурор в поданій апеляційній скарзі. Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання за вчиненні злочини. А тому, в цій частині, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції, в частині призначення покарання, слід скасувати та ухвалити новий вирок.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджені вироком Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яке ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджено відповідно до вироку, що оскаржується, вчинене ними в ніч з 25 на 26 листопада 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку 08 липня 2019 року.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вид та міру покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів, характер діяння, спосіб його вчинення, розмір викраденого, суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, які є молодого віку, за місцем проживання характеризуються задовільно, на обліку в лікаря психіатра не перебувають. ОСОБА_9 перебуває на військовому обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_3 , не одружений, дітей не має, працює на громадських засадах. ОСОБА_10 , в свою чергу, виховувався в повній сім`ї, не одружений, дітей не має, працює, є військовозобов`язаним.
Матеріалами досудових доповідей Деражнянського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 24.05.2019 року відносно обох обвинувачених встановлено, що ризик вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення та ризик їх особистої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середній, а виправлення обох обвинувачених без реального позбавлення волі на певний строк є цілком можливим та не становитиме високої небезпеки для суспільства.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що цивільні позови потерпілими не заявлялися, з огляду на відшкодування шкоди обвинуваченими, запобіжні заходи обвинуваченим на даний час судом не обиралися, судові витрати в справі відсутні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим відповідно до ст. 66 КК України колегія суддів визнає щире їх каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст. 67 КК України, апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що дії обвинувачених мали заздалегідь спланований характер, багатоепізодність їх злочинної діяльності за цим вироком та схильність до вчинення злочинів проти власності, оскільки, як убачається з вироку Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019 року, за яким вони були засудженні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до вчинення злочинів за цим вироком, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинили 19 епізодів умисних, корисливих злочинів проти власності.
Вказані обставини призвели до необґрунтованого звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, а тому, у даному випадку, таке покарання не є достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, в частині призначеного покарання з ухваленням, в цій частині судом апеляційної інстанції нового вироку, яким обвинуваченим слід призначити реальне відбування покарання у виді арешту на максимальний строк, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019 року, яким ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки слід виконувати самостійно.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407,

409, 413, 420КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок.

ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2019 року, яким ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання, з випробуванням на строк 2 роки, кожному, виконувати самостійно.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_21 ОСОБА_2 ОСОБА_3