ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/667/21 Справа № 192/1708/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, засудженого вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2018 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)»,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив злочини і був затриманий вже після набуття чинності змін до ч. 5 ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року переглянути та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України з урахуванням вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, покарання за яким було частково приєднано за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, яка проти задоволення скарги заперечувала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
При надходженні до суду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі суди повинні забезпечити точне та неухильне дотримання законодавства та керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року ч. 5 ст.72 КК України викладено в такій редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частиною 5 ст. 72 КК України визначено, що у разі засудження до позбавлення волі суд зараховує строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України(зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Апеляційним переглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 має судимість за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з якого вбачається, що засуджений вчинив злочин 21 лютого 2016 року. Попереднє ув`язнення у цьому кримінальному провадженні не застосовувалося, а лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання, призначене за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання на підставі ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2018 року в рамках кримінального провадження №0000211, тобто з 13.02.2018 року. Даний вирок набрав законної сили 13 серпня 2018 року. Згідно цього вироку засуджений вчинив злочини 24.11.2017 року, 09.01.2018 року та 05.02.2018 року.
Отже, в межах кримінальних проваджень №0003159 від 11 грудня 2017 року, №0000114 від 18 січня 2018 року та №0000211, за результатами розгляду якого 11.07.2018 року було ухвалено вирок Красноармійським міськрайонним судом Донецької області щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , де він був попередньо ув`язнений, останній скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, після 20 червня 2017 року, а за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України було приєднано до призначеного покарання лише частину невідбутого покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2016 у вигляді 6 місяців позбавлення волі, оскільки за цим вироком ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Таким чином, посилання засудженого в апеляційній скарзі на необхідність зарахування йому строк попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі через те, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року його було засуджено за вчинення злочину до 20.06.2017 року, а потім даний вирок було враховано за сукупністю наступним вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2018 року, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
В даному випадку суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а тому апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4