Провадження № 1-кс/761/6620/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах релігійної організації «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа» про роз`яснення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах релігійної організації «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа» про роз`яснення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року

Вказана заява мотивована тим, що ухвалою слідчого судді від 16.04.2021 р. заяву Релігійної організації було задоволено в повному обсязі та скасувано арешт, накладений постановою радника юстиції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 26.02.2009 р. № К/С 49-2550 на нежилі приміщення 3-го поверху (№ 1, № 2, № 3, №№ 6-23, IV, V), загальною площею 706,0 кв.м (Літ А) в будинку № 16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві та нежиле приміщення № 2, загальною площею 366,7 кв.м (Літ А) в будинку № 16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, власником яких являється Релігійна організація «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа Святих Останніх Днів в Україні».

В той же Приватним нотаріусом повідомлено заявника про неможливість виконання вказаної ухвали, а саме про те що вищевказаний арешт накладений у вигляді заборони на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон. Проте в резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 16.04.2021 р. нічого не вказано про зняття заборони на нерухоме майно, а зазначається тільки про скасування арешту, Вказана обставина призводить до того, що ухвала слідчого судді, яка підлягає безумовному виконанню, на даний час не виконана, що порушує право особи на володіння та розпорядження належним їй майном.

Учасники судового провадження про розгляд заяви були повідомлені належним чином, неприбуття яких, відповідно до ч.2 ст. 380 КПК України, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Проаналізувавши доводи заяви та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

При цьому суд, здійснюючи роз`яснення судового рішення, викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Встановлено, що 26.02.2009 року постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 було визнано речовими доказами, нерухоме майно, а саме нежилі приміщення 3-го поверху (№1,2,3, №№6-23, 1V, V)загальною площею 706, 0 кв.м., ( літ А) та №2,загальною площею 366,7 кв.м., ( літА) в будинку АДРЕСА_1 власником яких являється «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа», внесено обтяження до Єдиного реєстру заборони з забороною відчуження.

У подальшому, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України на підставі матеріалів кримінальної справи № 49-2550.
Так, вище вказані нежилі приміщення були придбані Релігійною організацією 03.04.2003 р. відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень та 20.07.2004 р. відповідно до Договору міни, укладених між ТОВ «Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва» та ОСОБА_5 з одного боку та Релігійною організацією з іншого, що підтверджується матеріалами справи.
При цьому, обтяження у вигляді арешту майна, яке було накладено постановою прокурора ОСОБА_4 від 26.02.2009 року, не скасовано та продовжує діяти, що перешкоджає в реалізації законних прав Релігійною організацією на власність.
У подальшому, за наслідками розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року, було скасовано арешт накладений постановою радника юстиції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 26.02.2009 року № К/С 49-2550, на нежилі приміщення 3-го поверху (№1, №2, №3, №№6-23, 1V, V) загальною площею 706, 0 кв.м., ( літ А) в будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві власником яких являється «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа» та нежиле приміщення №2, загальною площею 366,7 кв.м., ( Літ А) в будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві власником яких являється «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа», а клопотання задоволено в повному обсязі.
При цьому, приватний нотаріусповідомила ОСОБА_3 про неможливість зняття обтяження оскільки в ухвалі слідчого відсутні відомості про зняття заборони з забороною відчуження та про продовження подальшого обмеження на нежилі приміщення власником яких являється «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа», які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а постанова прокурора є чинною та ніким не скасованою.

В той же час слід зауважити, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не пов`язує між собою таку обставину, як визнання предмету (майна, нежилих приміщень) речовим доказом у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, із можливістю або наявністю обов`язку будь-якої особи у подальшому обмеженні громадянина (заявника) у вільному розпорядженні та володінні майном (майна, нежилих приміщень), у випадку скасування арешту на майно, яке попередньо було визнано речовим доказом.

З викладеного вище вбачається, що ухвала слідчого судді у даному випадку, в цій частині підлягає роз`ясненню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 380, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах релігійної організації «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа» - задовольнити.

Роз`яснити, що відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року, якою було скасовано арешт, накладений постановою радника юстиції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 26.02.2009 року № К/С 49-2550, на нежилі приміщення 3-го поверху (№1, №2, №3, №№6-23, 1V, V) загальною площею 706, 0 кв.м., ( літ А) в будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві власником яких являється «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа» та нежиле приміщення №2, загальною площею 366,7 кв.м., ( Літ А) в будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві власником яких являється «Релігійне Управління Церкви Ісуса Христа», вказане зняття заходу забезпечення кримінального провадження включає в себе необхідність зняття обтяження у виді заборони та відчуження на вказані нежилі приміщення, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_4 від 26.02.2009 р. № К/С 49-2550.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1