Справа № 761/756/21
Провадження № 1-кс/761/1370/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000363 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.03.2018,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000363 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України,-накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.03.2018

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що Головним слідчим управлінням СБУ здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.12.2017 відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління СБ України про накладення арешту на майно, що вилучено під час обшуків 24.11.2017.

Водночас, ухвалою Апеляційного суду сіста Києва у справі №761/43600/17 від 01.03.2018 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове. яким накладено арешт на майно ОСОБА_4 .

Однак, на думку заявника, на даний час відсутні підстави для подальшого арешту майна, з огляду на те, що ОСОБА_4 не набув жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні, таке майно не набуто внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та сам по собі факт визнання майна речовим доказом не є підставою для накладення на нього арешту.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили. Водночас, неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення захисника, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою Апеляційного суду сіста Києва у справі №761/43600/17 від 01.03.2018 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове. яким накладено арешт на майно ОСОБА_4 , зокрема і майно, арешт на яке просить скасувати заявник: паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із фото особи схожої на ОСОБА_4 ; картка з написами угорською мовою MARE OVIDIU LEONTIN, 24.04.1987, номер НОМЕР_2 серії ZL; румунське посвідчення особи серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком з 01.10.2007 по 24.04.2017 із фото особи, схожої на ОСОБА_4 ; посвідчення члена Київського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону № НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені заявниками доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення апеляційного суду про накладення арешту.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000363, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2017, наразі триває.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі Апеляційного суду сіста Києва у справі №761/43600/17 від 01.03.2018, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилаються заявники в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що прийняття рішення у порядку ст. 174 КПК не є тотожними поняттями з переглядом судового рішення у апеляційному порядку, тому оскільки доводи заявника мають на своїй меті оскаржити підстави прийняття такого рішення, слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку рішенню іншого судді.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного Апеляційного суду сіста Києва у справі №761/43600/17 від 01.03.2018.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000363 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.03.2018, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1