У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1500/21
Номер провадження 1-кс/184/369/21

09 серпня 2021 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в м. Покров винесене в кримінальному провадженні №0000185 клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, перебуває на військовій службі за контрактом на посаді командира танку 2-го танкового взводу 1-ої танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону ВЧ НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Ст. слідчий СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000185 у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується здобутими у ході досудового розслідування доказами. При цьому вказує на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем контрактної служби на посаді командиру танку 2 танкового взводу 1 танкової роти НОМЕР_3 танкового батальйону ВЧ НОМЕР_2 з дислокацією в АДРЕСА_1 . Має дружину, яка проживає окремо в м. Дніпро. Таким чином, чинників, які б стримували його у м. Покров Дніпропетровської області, не встановлено, що в подальшому може спонукати його переховувався від правоохоронних органів та суду з метою уникнення покарання. Крім цього встановлено, що вчинений злочин відбувся на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків за участю свідків, потерпілий ОСОБА_8 наразі перебуває у хірургічно-травматологічному відділенні КП «ЦМЛ ПМР ДО», про що відомо підозрюваному ОСОБА_4 , в зв`язку з чим він може безперешкодно потрапити до нього та незаконно на нього впливати з метою зміни своїх показів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 просив клопотання задовольнити, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, тому слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та просять застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, надав з цього приводу необхідні документи.

Розглянувши клопотання, заслухавши доводи слідчого та прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд виходить з того, що гарантією прав людини, встановленою статтею 29 Конституції України є право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».
Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Також встановлено, що 05.08.2021р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Поряд з наведеним, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з ЄРДР №0000185 від 05.08.2021 року, протоколом огляду місця події від 04.08.2021р., довідкою КП «ЦМЛ ПМР ДО», протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2021р..
Таким чином є підстави обґрунтовано підозрювати, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
Разом з тим, прокурор не надав жодних доказів на підтвердження тих обставин, що є підстави вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ст. 177 КПК України.

Вказаний в клопотанні ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування чи суду, є лише припущенням та об`єктивно не підтверджується жодними доказами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного повинно містити, зокрема виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем контрактної служби на посаді командиру танку 2 танкового взводу 1 танкової роти НОМЕР_3 танкового батальйону ВЧ НОМЕР_2 з дислокацією в АДРЕСА_1 , що не є достатньою підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Наведені у клопотанні обставини не свідчать про наявність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно службової характеристики, наданої командиром 1 танкової роти С.Свида, ОСОБА_4 з 22.03.2021 року проходить службу на посаді командира танку 2 танкового взводу 1 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 . Зарекомендував себе як виконавчий та дисциплінований військовослужбовець. Займаній посаді відповідає.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя на підставі наданих до справи матеріалів не встановив наявність достатніх ризиків передбачених ч.1 статті 177 КПК України для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі досліджених та оцінених в сукупності всіх обставини справи слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке є достатнім на даний час запобіжним заходом, передбаченим ст.179 КПК України, і може запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 196, 198, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання і роботи.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на слідчого, а під час перебування справи в провадженні суду на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді в частині відмови у обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 10 серпня 2021р. о 11 год.

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1