"18" лютого 2021 р. Справа № 363/685/21
УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2021 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , начальника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , який перебуває в умовах ІТТ №5 Головного управління Національної поліції в Київській області, в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
18.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , який перебуває в умовах ІТТ №5 Головного управління Національної поліції в Київській області, звернулась з клопотанням до слідчого судді в порядку ст.206 КПК України, в якому просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000434 від 10.02.2018 року Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 вручити підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_3 постанову про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 шляхом переведення із ДУ «Київський слідчий ізолятор №13» до ІТТ №5 НП в Київській області з 18.01.201 року по 17.02.2021 року включно та постанову про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до якої продовжується строк застосування заходів забезпечення безпеки на підставі якої останні станом на 18.02.2021 року тримається в умовах ІТТ №5 ГУ НП в Київській області.
Обґрунтовуючи клопотання тим, що в провадженні відділу ОСВ ГСУ НП України перебувають матеріали кримінального провадження №0000434 від 10.02.2018 року. 21.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.2 ст.189, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України. 23.12.2020 року Печерським районним судом м. Києва задоволено клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.02.2021 року включно. Крім того, 15.02.2021 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою.
Слідчим ГСУ НПУ ОСОБА_6 прийнято рішення про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 шляхом переведення із ДУ «Київський слідчий ізолятор №13» до ІТТ №5 ГУ НП в Київській області з 18.01.2021 року по 17.02.2021 року включно.
Станом на 18.02.2021 року ОСОБА_5 утримується в ІТТ №5 ГУ НП в Київській області, постанову про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_7 шляхом переведення із ДУ «Київський слідчий ізолятор №13» до ІТТ №5 ГУ НП в Київській області, не підозрюваний ні захисник не отримували, а тому не можливо встановити її законність, які потягли за собою погіршення умов тримання не можливо, що є порушенням прав підозрюваного на захист.
Згідно п.2.1. наказу МВС України від 02.12.2008 року №638 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України» встановлено, що особи стосовно яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можуть утримуватись в ІТТ не більше 10 діб. Таким чином, ставиться під сумнів законність застосування до ОСОБА_5 заходів забезпечення його безпеки, що потягло за собою погіршення умов його тримання та порушення його прав на захист.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подане клопотання з викладених у ньому підстав, та просила задовольнити в повному обсязі.

Начальник ІТТ №5 НП в Київській областіОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти поданого клопотання та пояснив, що на підставі постанови про застосування заходів безпеки від 18.01.2021 року Головного слідчого управління Національної поліції України, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 заходи безпеки, щодо його утримання в ІТТ №5 ГУ НП в Київській області до 17.02.2021 року включно. Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 10.04.2021 року включно. На даний час підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в ІТТ №5 ГУ НП в Київській області на підставі постанови про продовження застосування заходів безпеки від 16.02.2021 року винесеної старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України.

Заслухавши адвоката, начальника ІТТ, дослідивши матеріали справи за клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до частин 2-5 статті 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Положення ст.206 КПК України, мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Таким чином, враховуючи положення статті 206 КПК України, а також дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України відмовити, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 утримується в ІТТ №5 ГУ НП в Київській області на законних підставах, а саме на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року, згідно якої ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 12.04.2021 року включно, та на підставі постанови старшого слідчого в ОСВ ГСУ НП України від 16.02.2021 року, відповідно до якої продовжено відносно ОСОБА_7 заходи безпеки та утримувати його в ІТТ №5 ГУ НП в Київській області до 12.04.2021 року включно.

Крім того, щодо вимоги адвоката зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000434 від 10.02.2018 року Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 вручити підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_3 постанову про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 шляхом переведення із ДУ «Київський слідчий ізолятор №13» до ІТТ №5 НП в Київській області з 18.01.201 року по 17.02.2021 року включно та постанову про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до якої продовжується строк застосування заходів забезпечення безпеки на підставі якої ОСОБА_5 станом на 18.02.2021 року тримається в умовах ІТТ №5 ГУ НП в Київській області, слідчий суддя дійшов до наступного.

За нормами КПК вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України). З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі скарг, поданих в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

У даному випадку не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20-22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК України) та не регламентує діяльність слідчого судді.

З аналізу статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак, відповідно до норм КПК України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з тексту клопотання адвоката ОСОБА_3 та постанов слідчого в ОВС ГСУ НП України досудове розслідування кримінального провадження №0000434 здійснюється Головним слідчим Управлінням Національної Поліції України, отже за вказаних обставин скарга, не підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

Також, скаржнику необхідно роз`яснити право звернення з даною скаргою до суду у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України відмовити.

Ухвала на підставі статті 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22.02.2021 року о 13-50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1