Єдиний унікальний номер 448/135/21
Провадження № 1-кп/448/106/21
В И Р О К
Іменем України

18.05.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
Головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) кримінальне провадження №0000015 від 22 січня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крукеничі Мостиського району Львівської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого, востаннє 14.12.2020 року Мостиським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесяти) годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. 21.01.2021 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї господарства за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту із дружиною ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 два удари дерев`яною палицею по спині та передпліччю лівої руки, а також один удар рукою з тильної сторони голови справа, чим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій руці, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
2. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно зазначеного дня та часу, при наведених в обвинувальному акті обставинах, перебуваючи на подвір`ї господарства за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту із дружиною ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілій два удари дерев`яною палицею по спині та передпліччю лівої руки, а також один удар рукою з тильної сторони голови справа. У вчиненому щиро розкаявся, просив не застосовувати суворої міри покарання. Згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без дослідження доказів, якими підтверджуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідний із встановленими обмеженнями оскарження вироку за результатами розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

ІІІ. Позиція потерпілого.
3. Потерпіла ОСОБА_6 , у судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи та пояснила, що 21.01.2021 року обвинувачений умисно завдав їй два удпри дерев`яною палицею по спині та один удар рукою по голові, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження. Вказала, що пробачила обвинуваченому вчинене повністю.

ІV. Оцінка суду.
4. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та, роз`яснивши їм положення КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

5. Суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.

6. Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

7. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

8. Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення.
9. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

10. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

11. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

V. Призначення покарання.
12. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

13. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, а також повне та беззастережне визнання вини обвинуваченим.

14. Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя

15. Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

16. Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

17. Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується те, що такий раніше судимий, повністю відбув покарання призначене вироком суду, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх синів, щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль з приводу вчиненого діяння, його стан здоров`я на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, роль у скоєному кримінальному проступку та поведінку до і після вчинення кримінального проступку.

18. З огляду на викладене, та, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначати покарання для обвинуваченого у вигляді штрафу, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку та погоджується з думкою державного обвинувача про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання саме у вигляді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

19. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд не вбачає.

20. Суд приходить до переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

21. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
22. Цивільний позов по справі не заявлявся.

23. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

24. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

у х в а л и в :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання штраф у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.

2.Зобов`язати ОСОБА_3 , сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу, шляхом надання відповідного документу.

3. Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

4. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

5. Процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

6. Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

7. Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

8. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

10. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду виготовлено та підписано суддею в нарадчій кімнаті 18.05.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1