Справа № 353/461/21
Провадження № 1-кп/353/97/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач в режимі відеоконференції кримінальне провадження N 0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово засудженого, в т.ч. останній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, яке повністю не відбув, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинений повторно.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив кримінальне правопорушення.

Так, 03.04.2021 року, близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшов до господарства, де проживає ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 . Зайшовши на подвір`я ОСОБА_7 , ОСОБА_5 переконався у відсутності власника та сторонніх осіб, і що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнені вхідні двері проник у підвал будинку, де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав пару чоловічих кросівок із надписом «Sandic», бувших у вжитку, вартістю 475,0 грн., дві банки ємністю 1 л із свинячим паштетом, вартістю 80,0 грн. за 1 банку, одну банку ємністю 1 л з свинячою тушонкою, вартістю 100,0 грн. та одну банку ємністю 3 л із консервованими помідорами, вартістю 110,0 грн., які поскладав у поліетиленовий пакет.

Після цього, ОСОБА_5 вийшов із приміщення підвалу будинку, де його дії було помічено потерпілою ОСОБА_7 , яка попросила його зупинитись. Розуміючи, що його дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна викриті та уже не носять таємного характеру, не маючи наміру припинити свої злочинні дії, з метою утримання викраденого майна, ОСОБА_5 , наніс один удар рукою в ділянку обличчя ОСОБА_7 , спричинивши їй фізичну біль, без спричинення тілесних ушкоджень, та з викраденим майном з місця події скрився.

Однак, ОСОБА_5 свої злочинні дії до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки викрадене майно ОСОБА_5 загубив неподалік від місця вчинення злочину через пошкоджений поліетиленовий пакет.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що раніше він уже був засуджений та зараз відбуває покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за вчинення крадіжки в Коломийській колонії. Ствердив, що приблизно 05 год. 03.04.2021 року він вирішив піти до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та вчинити з підвалу крадіжку продуктів харчування. Оскільки раніше він допомагав чоловіку ОСОБА_7 по господарству, то він знав, що зберігається в підвалі будинку. Зайшовши до господарства, він спустився в підвал, де взяв кросівки, дві літрові банки з свинячим паштетом, одну літрову банку з свинячою тушонкою та одну трилітрову банку із консервованими помідорами, які поскладав у поліетиленовий пакет, що знайшов у підвалі. Коли він спускався в підвал, то його ніхто не бачив, однак, коли він вийшов з нього, то його побачила ОСОБА_7 , яка вимагала його зупинитись та повернути вкрадене. Проте він штовхнув її в лице, щоб вона йому не мішала, та попрямував до виходу господарства з викраденим. Коли він підійшов до хвіртки, то пакет розірвався, і він був змушений залишити викрадене та втекти. З вартістю та кількістю викраденого товару, які зазначені в обвинувальному акті, погоджується. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та врахувати те, що матеріальні збитки у потерпілої відсутні. Також ствердив, що його було затримано працівниками поліції о 08 год. 00 хв. 03.04.2021 року.

Потерпіла ОСОБА_7 подала заяву, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, просила справу розглядати у її відсутність в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та не карати обвинуваченого суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинений повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, відсутність завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_5 раніше уже був неодноразово засуджений, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті, неодружений, не працює.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. Також просив на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням, визначеним за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року, визначивши остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив зважити на визнання обвинуваченим вини, відсутність збитків у потерпілої, а також її думку щодо незастосування до обвинуваченого суворого покарання. Просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання за цей злочин.

З врахуванням вищенаведеного, позиції прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 01.02.2021 року, ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та, з врахуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. У строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано повністю відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2019 року у виді 6 місяців арешту, а строк відбуття покарання ОСОБА_5 встановлено обчислювати з моменту його затримання після надбання вироком законної сили.

Отже, злочин за даним вироком ОСОБА_5 вчинив після постановлення вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року, але до відбуття покарання за цим попереднім вироком, а тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року.

При цьому у строк покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, ОСОБА_5 необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, обвинуваченої (засудженої) за вчинення злочину від 03.04.2021 року, ОСОБА_5 затриманий на виконання вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року для відбування покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців.

На даний час ОСОБА_5 перебуває під вартою і відбуває покарання згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року, який набрав законної сили. Таким чином, відсутні підстави обирати відносно нього запобіжний захід в межах даного кримінального провадження.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_5 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідок експертної установи: 1634,50 грн. - за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109-21/3605-Д від 09.04.2021 року; 653,80 грн. - за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-21/3585-ТВ від 07.04.2021 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року, - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 03.04.2021 року, зарахувавши в строк відбування покарання за даним вироком частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2288,30 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 30 копійок) процесуальних витрат.

Після вступу вироку в законну силу, речові докази по справі:

- чотири сліди пальців рук, упаковані в паперовий конверт, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області зберігати в ВП № 5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області у матеріалах кримінального провадження;

- пару чоловічих кросівок із надписом «Sandic», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області передати ОСОБА_7 за належністю;

- дві банки ємністю 1 л із свинячим паштетом, одну банку ємністю 1 л з свинячою тушонкою та одну банку ємністю 3 л із консервованими помідорами, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 вважати переданими за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1