Справа №127/2655/21
Провадження №1-кп/127/123/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду, в м. Вінниці, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені 10 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 25.06.2021 року.

У зв`язку з цим, у відповідності до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, головуючим в судовому засіданні було поставлено на розгляд учасникам судового розгляду питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання в якому просив продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, з яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Приймаючи до уваги те, що вчинені ОСОБА_4 злочини, які призвели до загибелі людини, а тому перебуваючи на волі обвинувачений може залишити територію України та переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені обставини вказуються про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а тому запобігти переліченим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не представляється можливим.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Клопотання в тому числі мотивоване тим, що на даному етапі судового розгляду допитаний обвинувачений, він виразив свою правову позицію, яка є незмінною та правдивою та такою, що узгоджується з матеріалами кримінального провадження та сукупністю доказів, допитана потерпіла, досліджені письмові докази, які долучені до справи. Питання допиту свідків це питання часу, і це не може бути єдиною підставою до продовження утримання під вартою, адже будь-яких доказів неправомірної поведінки, або можливого впливу з боку обвинуваченого на даних свідків - не має, та сторона обвинувачення не володіє такими відомостями про можливий вплив у майбутньому. А тому, законних підстав для ініціювання продовження утримання його підзахисного під вартою у сторони обвинувачення не має, оскільки не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Захисник зазначив щодо обґрунтувань неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, прокурор не наводить, а відтак у задоволенні клопотання прокурора захисник просив суд відмовити.

Враховуючи вищевикладене, для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, достатнім та справедливим є обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід, на думку захисника, виключить можливість будь-якого впливу на учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію та клопотання захисника ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Відповідно до наявних матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності злочинів, в тому числі, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Термін тримання обвинуваченого під вартою спливає 25.06.2021 року, розгляд справи не завершено, у справі не допитані свідки та не досліджені письмові докази, що не виключає можливості тиску обвинуваченого на свідків, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сукупність вищезазначених обставин справи свідчить, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності, можливості тиску обвинуваченого на свідків.

Окрім того, суд враховує позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад в рішеннях «Осаковський проти України», «Марченко проти України»).

Крім того, у справі «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що: «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

З урахування вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення, можливості незаконного тиску обвинуваченого на свідків та потерпілу, що буде відповідати Закону та ст. 5 Конвенції "Про захист основоположних прав та свобод людини".
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 25.06.2021 року до 23.08.2021 року включно.

Строк дії ухвали суду, 60 діб, тобто до 23.08.2021 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)».

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: