ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/667/21 Номер провадження 11-кп/814/710/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника колонії ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено спільне подання адміністрації Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заводське Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, судимого, засудженого:

20.03.2019 Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік;

25.07.2019 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі

звільнено умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 4 місяці 10 днів.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений відбув Ѕ частину строку покарання, має 3 заохочення, стягнень не отримував, характеризується позитивно, працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно, виконавчі листи відсутні, тому засуджений став на шлях виправлення.

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання

Свої вимоги обгрунтовує тим, що поза увагою суду залишилося, те, що засуджений з початку відбування покарання характеризується посередньо, до праці залучався лише в лютому 2020 року, під час відбування покарання допустив порушення, та з ним було проведено бесіду 20.03.2020, комісією установи було відмовлено в заміні покарання більш м`яким. При цьому вважає, що кількість заохочень та періодичність їх отримання не свідчать про безумовну зразкову поведінку засудженого.

Також зазначив, що судом не було враховано тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, термін покарання і особисте ставлення засудженого.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, представника установи, який зазначив, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Під час апеляційного перегляду судового рішення встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 25.07.2019 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 рахується з 25.07.2019, кінець строку покарання 25.08.2022.

Відповідно до частини 1 статті 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Необхідною умовою застосування положень ст. 81, ст. 107 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд першої інстанції ретельно та належним чином перевірив доводи цього подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81, ст. 107 КК України для його умовно-дострокового звільнення.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_8 умисний тяжкий злочин, вчинив у неповнолітньому віці, станом на час розгляду справи відбув Ѕ частину строку покарання, а тому відповідно до п.2 ч.3 ст. 107 КК України до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд першої інстанції з`ясував ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених установи за весь час відбування покарання, та встановив, що у місцях позбавлення волі ОСОБА_8 перебуває з 25.07.2019, а з 11.09.2019 відбуває покарання в ДУ «Божкоська виправна колонія (№16)». За час перебування в установах характеризується позитивно. Допустив порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, але стягнення не накладалося, 20.03.2020 проведено бесіду виховного характеру. Отримав 3 заохочення. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Працевлаштований різноробочим виробничої зони установи. Покладені обов`язки виконує сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Виконавчих листів в установі не має.

З довідки про наявність заохочень та стягнень вбачається, що засуджений за час відбування покарання стягнень не отримав, має 3 заохочення 28.02.2020, 30.10.2020 та 28.01.2021 за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, правил трудового розпорядку і вимог безпеки праці.

Тому, враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи прокурора, що засуджений залучався до праці лише в лютому 2020 року не відповідають дійсності, оскільки з особової справи, зокрема рапортів та характеристик вбачається, що крім оплачуваної роботи, ОСОБА_8 залучався до додаткових неоплачуваних робіт з благоустрою установи, брав участь у роботі з благоустрою відділення соціально-психологічної служби № 1 та локального сектору № 1, у роботі з благоустрою відділення соціально-психологічної служби № 4 та локального сектору №4.

Тобто, колегія суддів враховує, що засуджений працював з часу прибуття в установу і продовжує працювати до дня розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до матеріалів особової справи засуджений дійсно допустив порушення, проте після проведеної з ним бесіди виховного характеру свою поведінку змінив та отримав два заохочення. Заохочення отримував протягом усього періоду відбування покарання, а не лише безпосередньо перед настанням пільги, що в сукупності з іншими обставинами, вказує на позитивні зміни, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім цього, доводи прокурора про неврахування тяжкості вчиненого злочину та суспільної небезпечності є безпідставними, оскільки ст. 81, ст. 107 КК України та роз`яснення Пленуму Верховного суду України в постанові «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не передбачають врахування даних обставин під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення, а відмова у поданні матеріалів на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, сама по собі не є підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_8 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4