Справа № 161/5100/21 Провадження №11-сс/802/139/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представників володільця майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року (ЄРДР №0000041),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на транспортний засіб марки "Mersedes - Benz" S350L, державний номерний знак НОМЕР_1 2004 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено користувача права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.
Клопотання прокурор мотивував тим, що дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 (м.Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_11 проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000041 від 13.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, з метою уникнення розборки деталей транспортного засобу, а в подальшому до вчинення будь -яких дій щодо підроблення документів, просив на вищевказане майно (автомобіль) накласти арешт.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно -транспортний засіб, оскільки є достатньо ґрунтовні підстави вважати таким, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
В апеляційній скарзі володілець майна ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням ч.4 ст.170, ч.3 ст.171 КПК України. Має місце безпідставне вилучення транспортного засобу, оскільки не доведено, що власник майна є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а тому порушується його право на захист.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, представників володільця майна ОСОБА_9 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, яке визнане 13.02.2021 року у встановленому законом порядку речовими доказами в кримінальному провадженні №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження, а також той факт, що представник володільця майна в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки ст.100 КПК України вказує, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді