Справа № 752/9713/21
Провадження № 1-кп/752/1597/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про призначення повторної судово-психіатричної експертизи та клопотання захисника про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0004955 від 20 листопада 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тершів Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17 березня 2010 року Старосамбірським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК),
встановив:

15 квітня 2021 року на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 було призначено до судового розгляду на 20 квітня 2021 року. Також, за клопотанням прокурора ОСОБА_5 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 червня 2021 року включно.
20 квітня 2021 року судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 відкладено на 26 квітня 2021 року за клопотанням прокурора ОСОБА_3 , котру було включено до групи прокурорів 20 квітня 2021 року і вона не мала достатньо часу підготуватися до судового засідання.
26 квітня 2021 року після дослідження під час судового розгляду наданого прокурором висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 36 від 16 лютого 2021 року прокурор завила клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи, мотивуючи сумнівами у обґрунтованості висновків вказаної експертизи. Також надала витяг з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне провадження № 0000025 від 22 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 384 КК за фактом завідомо неправдивого висновку експерта.
В свою чергу захисник ОСОБА_4 подав клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у зв`язку з неосудністю останнього на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, та відсутністю підстав для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Прокурор підтримала своє клопотання та заперечила проти задоволення клопотання захисника.

Захисник підтримав своє клопотання та заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий вважав, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши долучений до матеріалів справи висновок судової психолого-психіатричної експертизи, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ст. 283 КПК закріплено вичерпний перелік форм закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Так, згідно з ч. 2 ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом; звернутися до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
При цьому, з обвинувальним актом прокурор може звернутися до суду лише за умови встановлення на стадії досудового розслідування що особа, яка притягається до кримінальної відповідальності, є суб`єктом злочину.
У випадку ж встановлення на стадії досудового розслідування, що особа не є суб`єктом злочину, зокрема в силу неосудності, прокурор зобов`язаний звернутися до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру (у разі якщо особа згідно висновку експерта потребує застосування відповідних заходів) або закрити кримінальне провадження (якщо підстав для застосування примусових заходів медичного характеру немає). При цьому, можливість звернення прокурора до суду з обвинувальним актом відносно особи, яка є неосудною, кримінальним процесуальним законом виключається.
Вказане також узгоджується з приписами статей 503, 511 КПК, що регулюють порядок здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ст. 503 КПК кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Відповідно до приписів ст. 511 КПК досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, у судовому засіданні 26 квітня 2021 року прокурором було долучено до матеріалів справи висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 36 від 16 лютого 2021 року, згідно якого комісія у складі експертів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , попереджених про кримінальну відповідальність за відмову або видачу явно неправдивого висновку, на поставлені запитання надала наступні відповіді:
1.На теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки легкого когнітивного розладу (згідно з МКХ-10: F06.7). За своїм психічним станом та теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
2.На період кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 20 листопада 2020 року, останній виявляв ознаки гострого транзиторного психотичного розладу неуточненого ґенезу (згідно з МКХ-10: F23.9). За своїм психічним станом в той період часу ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
3.За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.
4.Враховуючи психотичний рівень переживань на період 20 листопада 2020 року ОСОБА_5 . За своїм психічним станом не міг вірно сприймати обставини, які мають значення у кримінальному провадженні та надавати щодо них свідчення.
Таким чином, з огляду на наявність у матеріалах кримінального провадження вказаної експертизи, яку було проведено на стадії досудового розслідування і згідно висновків якої встановлено неосудність ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутність потреби у застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру, прокурор, виходячи з вимог статей 283, 503, 511 КПК, повинен був закрити кримінальне провадження, однак цього не зробив.
При цьому, сумніви прокурора щодо правильності висновку експертизи з питань осудності ОСОБА_5 та необхідності застосування примусових заходів медичного характеру повинні вирішуватись на стадії досудового розслідування, оскільки саме від встановлених у відповідному висновку обставин залежить обов`язок прокурора завершити досудове розслідування в одній із передбачених у ст. 283 КПК форм.
З огляду на те, що прокурор сумнівів в обґрунтованості висновків судової психолого-психіатричної експертизи № 36 від 16 лютого 2021 року на стадії досудового розслідування у процесуальний спосіб не усунув, натомість надав суду висновок експертів, яким встановлено неосудність ОСОБА_5 та відсутність підстав для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження, оскільки можливості його здійснення за обвинувальним актом щодо особи, неосудність якої встановлено на стадії досудового розслідування, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Вказані порушення суд не мав можливості усунути під час підготовчого судового засідання, оскільки у суду не було інформації про наявність у сторони обвинувачення зазначеного вище висновку судової психолого-психіатричної експертизи, при цьому з відповідними клопотаннями про закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акта прокурору сторони не звертались.

За таких обставин, з метою недопущення порушення закріплених у ст. 2 КПК завдань кримінального провадження, зокрема щоб жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю зі звільненням останнього з-під варти в залі суду.

Таке рішення є справедливим та унеможливить застосування необґрунтованого процесуального примусу щодо ОСОБА_5 , який згідно висновку експертів на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані неосудності, при цьому не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи викладене, клопотання захисника підлягає задоволенню, натомість у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Оскільки за змістом ст. 124 КПК процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, тому витрати на залучення експерта в даному випадку слід віднести на рахунок держави.
Інформація щодо речових доказів у кримінальному провадженні у суду відсутня.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Керуючись статтями 42, 283, 337, 350, 503, 511, 362, 376 КПК, суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про призначення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 повторної судово-психіатричної експертизи.

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності та відсутності підстав для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1