31.05.2021 Справа № 756/6510/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6510/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.05.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 27.02.2021 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, такого, що працює неофіційно, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
27.02.2021 приблизно о 15:45 ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні закладу «Пузата Хата» на просп. Оболонському, 1б у місті Києві, побачив раніше йому невідомого ОСОБА_6 куртка якого висіла на вішаку, в кишені якої знаходились гроші в сумі 7800 грн. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, того ж дня в той же час ОСОБА_3 , підійшовши до куртки ОСОБА_6 , яка висіла на вішаку, витягнув з її кишені гроші в сумі 7800 грн.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, тримаючи при собі грошові кошти, які належать ОСОБА_6 , направився до виходу з закладу. У цей час його протиправні дії були викриті потерпілим та його сином, які виявили відсутність грошей. Син потерпілого з метою з`ясування обставин, намагаючись зупинити ОСОБА_3 , почав кричати останньому, щоб той зупинився, однак ОСОБА_3 , не відреагувавши та прискоривши крок, почав бігти.
У цей же час у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що його протиправні дії були викриті потерпілим та його сином, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_3 , намагаючись покинути місце вчинення кримінального правопорушення, почав тікати від потерпілого та його сина з викраденими грошима по приміщенню ТРЦ «Дрім Таун», незважаючи на вимоги останніх зупинитись. Під час того, як ОСОБА_3 біг, він викинув гроші на підлогу та вибіг на вулицю, однак син потерпілого наздогнав ОСОБА_3 та затримав його.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг завдати ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 7800 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що 27.02.2021 приблизно о 15:45 він зайшов до приміщення закладу «Пузата Хата» на просп. Оболонському, 1б у місті Києві випити кави, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , куртка якого висіла на вішаку. Він підійшов до куртки й таємно витягнув з її кишені гроші та, тримаючи гроші при собі, пішов до виходу з приміщення закладу, однак потерпілий та його син помітили такі його дії та стали кричати йому, щоб він зупинився. Він, не реагуючи на вимоги потерпілого та його сина зупинитися, прискорив крок та почав бігти по приміщенню ТРЦ «Дрім Таун» та, не зупиняючись, викинув гроші на підлогу й вибіг на вулицю, однак син потерпілого наздогнав та затримав його. Викрадені ним гроші того ж дня було повернуто потерпілому.
Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та щиро покаявся, просив суворо не карати та, за можливості, просив призначити покарання у виді штрафу.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, з огляду на позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив розглянути справу без його участі, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанови про визнання речовими доказами, даних про витрати на проведення експертизи та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному та касаційному порядках.
При цьому розгляд кримінального провадження проводився стосовно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за обставин, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України. Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має повну середню освіту, одружений, має сина, 2005 року народження, офіційно непрацевлаштований, однак працює не офіційно, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину в сукупності зі ставленням ОСОБА_3 до вчиненого, та те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на злочин, який відноситься до категорії нетяжких, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про вид та розмір покарання, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.
Керуючись положеннями статей 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Речові докази:
гроші в сумі 7 800 грн, які було передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, залишити потерпілому за належністю;
газовий балончик «Кобра 1 Н», який було поміщено до спецпакету SUD1144641 та передано до камери схову Оболонського УП ГУНП у м. Києві, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта в сумі 1 471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн 05 коп (отримувач: УК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); номер рахунку (IBAN): UA0026006; код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1