Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/161/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2021 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність прокурорів Кіровоградської обласної прокуратури щодо не розгляду заяви про залучення до провадження як потерпілої у кримінальному

провадженні № 0000209

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій просила зобов`язати процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0000209 від 11.12.2020 року надати вмотивовану відповідь на клопотання від 17.02.2021 року про залучення в якості потерпілої. В обґрунтування скарги зазначила, що 17.02.2021 року вона звернулась до процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 11.12.2020 року із заявою про залучення її в якості потерпілої в рамках даного кримінального провадження. Проте, станом на день звернення до слідчого судді зі скаргою дану заяву не розглянуто, процесуальне рішення не прийнято.

За наслідком розгляду вказаної скарги, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2021 року зобов`язано процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0000209 від 11.12.2020 року розглянути заяву (клопотання) від 17.02.2021 року в порядку визначеному законодавством та повідомити ОСОБА_7 про результати її розгляду.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що суб`єкт оскарження бездіяльності не представив слідчому судді відомостей щодо дотримання ним вимог ст. 220 КПК України при розгляді заяв (клопотань) ОСОБА_7 , а тому скарга ОСОБА_7 , знайшла своє підтвердження під час розгляду, оскільки встановлено, що в порушення вимог ст. 220 КПК України, станом на час розгляду скарги в суді, заяву (клопотання) ОСОБА_7 від 17.02.2021 року не було розглянуто, відповідне процесуальне рішення, передбачене вказаною нормою кримінально-процесуального кодексу України не прийнято.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні №0000209 - заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить: поновити пропущений прокурором з поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а за наслідком розгляду апеляційної скарги ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути скаргу ОСОБА_7 .

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що повідомлення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 22.03.2021 №405/1950/21 11926/21 про розгляд о 10.20 год. 23.03.2021 заяви ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000209 надійшло до Кіровоградської обласної прокуратури 23.03.2021 об 11.05 год., що є порушенням вимог ч. 8 ст. 135 КПК України.

У змісті зазначеного повідомлення слідчого судді вказано лише, що в провадженні Ленінського районного суду перебуває скарга ОСОБА_7 на бездіяльність процесуальних прокурорів щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні №0000209, копія скарги до повідомлення не додана, відомості про час подання скарги, клопотання прокурору або суть поданого клопотання у змісті повідомлення відсутні.

Таким чином вказане повідомлення в порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 112, п. 7 ч. 1 ст. 137 КПК України не містить відомостей щодо процесуальної дії, для участі у якій саме викликається прокурор.

Зазначені обставини унеможливили підготовку та своєчасне прибуття за викликом, а також вільне використання та реалізацію прокурором права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, у тому числі про передачу розгляду справи іншому суду в порядку п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 34 КПК України, та висловлення правової позиції під час розгляду скарги.

Вказане судове рішення постановлено та проголошено за відсутності прокурора, надійшло до Кіровоградської обласної прокуратури для виконання лише 05.04.2021, а у Єдиному державному реєстрі судових рішень , оприлюднено 02.04.2021.

У зв`язку з цим, прокурор вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Щодо апеляційних вимог зазначає, що в п. 7 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою скаргою в суд.

Разом з цим, в порушення вказаних вимог закону слідчим суддею Ленінського районного суду міста Кіровограда розглянуто скаргу ОСОБА_7 за її відсутності.

Крім того, на думку прокурора ухвала слідчого судді постановлена без з`ясування обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тому не відповідає вимогам ч. 3 ст. 370 КПК України.

Також, прокурор зазначає, що слідчим суддею взагалі не з`ясовано в провадженні якого органу досудового розслідування на час розгляду скарги перебуває кримінальне провадження №0000209, чи проводиться на даний час досудове розслідування, чи воно завершене, не досліджені докази, які свідчать про підсудність поданої ОСОБА_7 скарги слідчому судді Заводського районного суду міста Миколаєва, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідування щодо кримінального провадження №0000209, постанова заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 09.03.2021, про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000209, інформацію з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження органу прокуратури та органу досудового розслідування.

Про дослідження вказаних доказів прокурор не мав можливості заявити клопотання під час розгляду справи судом першої інстанції у зв`язку із несвоєчасним направленням судового виклику та розглядом скарги за відсутності прокурора, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України є підставою для дослідження судом апеляційної інстанції доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Також, прокурор вважає, що під час розгляду апеляційної скарги необхідно дослідити докази, які не існували на час розгляду справи судом першої інстанції, та стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується, які свідчать про несвоєчасне повідомлення прокурора про розгляд вказаної справи, а саме: довідка відділу документального забезпечення Кіровоградської обласної прокуратури від 23.03.2021 про надходження судового виклику про розгляду зазначеної скарги об 11.05 год. 23.03.2021.

Частиною 3 статті 392 КПК України передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

До визначеного частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України, переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність прокурора також не входить.

Частиною 3 статті 309 КПК України визначено, що скарги на такі ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Однак, відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, яким відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України, керується суддя, здійснюючи правосуддя.

Відповідно до принципу верховенства права держава має запровадити таку процедуру апеляційного перегляду справ, яка забезпечувала б ефективність права на судовий захист на цій стадії судового провадження, зокрема, давала б можливість відновлювати порушені права і свободи та максимально запобігати негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки (абзац дев`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018).

Відповідно до Постанов колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2019 року (справа № 521/6139/17, провадження № 51-311 км18) та колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 27.12.2018 (справа № 182/4143/17, провадження № 51-4666 км18) положення ч. 4 ст. 399 КПК стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргами на рішення, які прямо визначені в ст. 309 КПК, тобто на такі рішення слідчого судді, які він має право ухвалювати згідно з законом.

Водночас, слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда, розглянувши скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, постановив ухвалу поза межами своїх повноважень (з порушенням правил підсудності та порядку розгляду скарги).

Тобто, слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, якою регламентовано, що слідчий суддя, до якого надійшла скарга на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає розгляду в цьому суді, повинен повернути таку скаргу, тоді як, слідчий суддя розглянув вказану скаргу та прийняв рішення по суті скарги.

Зважаючи на те, що слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ухвалив рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом, оскільки не узгоджується з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304, ч. 3 ст. 306 КПК України стосовно його повноважень, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження має виходити з приписів статті 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в частині шостій установлює, що коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини першої статті 7 КПК), а її зміст розкрито у статті 24 КПК, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Зазначена позиція також узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року в провадженні № 13-19 кс18, відповідно до якого у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст.7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують.

Таким чином, вказане судове рішення постановлено з істотними порушеннями норм процесуального права, які унеможливили реалізацію прокурором, як учасником судового процесу, наданих йому процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків та призвели до порушення правил щодо юрисдикції суду.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, не з`явилася, будь яких клопотань або заяв про відкладення розгляду не подавала. Враховуючи наведене, а також думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе провадити апеляційний розгляд без участі скаржника.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, зваживши доводи в обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів скарги, оскаржувана ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2021 року постановлена без участі прокурора, який належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду скарги ОСОБА_7 .

Отже, ухвалу слідчого судді постановлено та проголошено за відсутності прокурора, а копію вказаного рішення отримано Кіровоградською обласною прокуратурою, яка надійшла для виконання 05.04.2021. Того ж дня, прокурор звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про поважність пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає, що пропущений строк підлягає поновленню.

Щодо апеляційних доводів прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів судового провадження, гр. ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій просила зобов`язати процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0000209 від 11.12.2020 року надати вмотивовану відповідь на її клопотання від 17.02.2021 року про залучення в якості потерпілої. В обґрунтування поданої скарги зазначила, що 17.02.2021 року вона звернулась до процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 11.12.2020 року із заявою про залучення її в якості потерпілої в рамках даного кримінального провадження. Проте, станом на день звернення до слідчого судді зі скаргою дану заяву не розглянуто, процесуальне рішення не прийнято.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2021 року зобов`язано процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0000209 від 11.12.2020 року розглянути заяву (клопотання) від 17.02.2021 року в порядку визначеному законодавством та повідомити ОСОБА_7 про результати її розгляду.

Колегія суддів за наслідком апеляційного розгляду встановила, що вказана ухвала слідчого судді постановлена без належного з`ясування обставин передбачених ч.2 ст. 304 КПК України, тому не відповідає вимогам ч. 2 ст. 370 КПК України.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, чіткий перелік яких визначено ч. 1 ст. 303 КПК України. Скарги ж на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, а можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України. Рішення ж прокурора або слідчого про відмову у визнанні потерпілим також можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013).

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013). Зазначені висновки викладено і в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04.06.2010, відповідно до якого, місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №0000209 від 11.12.2020 за ч. 1 ст. 364 КК України щодо зловживання службовим становищем прокурори Кіровоградської обласної прокуратури та слідчі слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, знаходиться в провадженні третього слідчого відділу (з дислокація у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місце знаходженням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, є буд. №9 по вул. Погранична, 4, м. Миколаїв, що перебуває під юрисдикцією Заводського районного суду міста Миколаєва.

Водночас, третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, не є юридичною особою, та на час звернення скаржника з клопотанням до прокурора не мав окремої юридичної адреси у м. Кропивницькому.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_7 з порушенням правил підсудності, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскільки апеляційні доводи знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а скарга ОСОБА_7 підлягає поверненню останній згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України з одночасним роз`ясненням їй права звернення з такою скаргою до слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2021 року.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2021 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність прокурорів Кіровоградської обласної прокуратури щодо не розгляду заяви про залучення до провадження як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000209 повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_7 її право звернутися до слідчого судді в межах територіальної підсудності в межах якого знаходиться орган досудового розслідування.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4