Справа № 168/44/20 Провадження №11-кп/802/211/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ

Даною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000285 від 20 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, що працює у СТзОВ «Ратнівський Аграрій» слюсарем, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, який в даний час є проступком був направлений в суд до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» і не був призначений до судового розгляду на момент набрання чинності цим же законом (01.07.2020 року), а тому вважав за необхідне в порядку п.5 ч.4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону повернути зазначений обвинувальний акт прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25КПК України.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів зазначає, що обвинувальний акт прокурору повинен був повернутий на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, тобто у зв`язку з невідповідністю вимогам цього Кодексу. Просить ухвалу суду скасувати та закрити кримінальне провадження.
В апеляційний суд обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про час і місце розгляду справи у відповідності до положень КПК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає скаргу безпідставною та просив залишити її без задоволення, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За положеннями, які містяться у ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вказані вимозі закону оскаржуване рішення відповідає.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Водночас відповідно до п.5 ч.4 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Встановлено, що до суду було направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, який в суд надійшов 20.01.2020 року.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, з урахуванням змін, внесених в КК України, на сьогодні є кримінальним проступком.
Встановлено і те, що кримінальне провадження, щодо ОСОБА_7 на момент набрання чинності Законом №2617-VIII, не призначено до судового розгляду.
З урахуванням вищевикладених вимог закону, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору у відповідності до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» .
Щодо доводів апелянта про необхідність повернення обвинувального акта прокурору на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України на увагу суду не заслуговують, оскільки в даному випадку обвинувальний акт, щодо ОСОБА_7 підлягав поверненню відповідно до перехідних положень вище вказаного закону, що є безумовною підставою для повернення .
Суд першої інстанції з дотриманням цих вимог закону повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 з урахуванням вимог Глави 25 КПК України, що жодним чином не свідчать про незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали.
Порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, за результатами апеляційного розгляду не встановлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді