Справа №766/2911/21
н/п 1-кс/766/2089/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсон, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України при обранні запобіжного заходу призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, зобов`язати останнього нього виконання обов`язків, а саме:
-не відлучатися із м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка та інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю;

-прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, у період часу з 09 до 18 години.
Обґрунтування клопотання:

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000379 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудових розслідуванням обставин незаконно придбав та у подальшому 23.02.2021 о 12.00 збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , еліпсообразний предмет, ззовні схожий на корпус гранати «Ф-1» та предмет, ззовні схожий на підривач до ручної гранати типу УЗРГМ, які в сукупності є бойовим припасом ручною гранатою «Ф-1».

23.02.2021 о 12.16 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

24.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженцем м. Херсон, громадянином України, українцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, підозру обґрунтовано вагомими доказами, він підтримує стосунки з раніше судимими особами, виникла необхідність у обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням особи підозрюваного, тяжкості покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, вчинить інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійного заробітку, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не має житла, роботи та родини, інкримінований йому злочин має корисливий характер та мету збагачення, що свідчить про те, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність та вчинення злочинів, що є єдиним джерелом його доходу. Будь-які відомості, які перешкоджають утриманню ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятору, відсутні.

Викладені ризики свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити його належної поведінки та попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при визначенні розміру застави в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, необхідно призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник заперечував проти клопотання, на обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що клопотання абсурдне, оскільки підозрюваний визнає свою вину, співпрацює із слідством. Виконує всі процесуальні обов`язки. Слідчому відомі всі відомості про підозрюваного, у нього є визначене місце перебування.

Підозрюваний просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Пояснив, що він визнає свою вину, має постійне місце перебування, не має намірів уникати слідства. Виконує всі вимоги слідчого.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000379 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

23.02.2021 року (23.02.2021 року о 12 год. 16хв. час фактичного затримання) в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

24.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: проведеним оглядом у приміщенні кабінету № 222 СУ ГУНП в Херсонській області під час якого ОСОБА_7 були вручені грошові кошти у розмірі 800 гривень (купюрами по 500 гривень серія та номер УИ 1044419, 200 гривень серія та номер ЄШ 5651310, 50 гривень серії та номери СК 4079565, УР 6053942) з метою участі у проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_5 ;проведеним оглядом на місцевості біля будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_7 добровільно видав придбані у ОСОБА_5 за вручені йому попередньо грошові кошти у розмірі 800 гривень предмети ззовні схожі на корпус гранати «Ф-1» та підривач типу УЗРГМ.; затриманням підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, під час проведення якого було здійснено особистий обшук підозрюваного та вилучено: прямокутний предмет червоного кольору на якому наявне маркування «ТРОТИЛОВАЯ 15- 430-90 ШАШКА 400г С РЕЗЬБОЙ М10х»;грошові кошти у розмірі 800 гривень купюрами по 500 гривень серія та номер УИ 1044419, 200 гривень серія та номер ЄШ 5651310, 50 гривень серії та номери СК 4079565, УР 6053942.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно змісту ст.184КПК України, якою визначено вимоги до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів, основу клопотання має складати виклад ризиків, їх обґрунтування та посилання на докази про реальність їх існування.

Натомість основу клопотання складає детальний виклад обставин щодо вчинення злочину (тоді як п.1 ч.1 ст.184 КПК вимагається зробити короткий виклад обставин), доказів, зібраних слідством.

Слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду із клопотанням про застосування найсуворішого запобіжного заходу для особи, яка хоч і підозрюється у вчиненні ненасильницьких злочинів, і обґрунтовує це однією фразою, зазначеною у КПК України « ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, підозру обґрунтовано вагомими доказами, він підтримує стосунки з раніше судимими особами, виникла необхідність у обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», тоді як відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. У клопотанні слідчий з прокурором жодним чином не обмовилися про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

У клопотанні слідчий з прокурором посилаються на наявність ризиків:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)перешкоджати кримінальному провадженні в інший спосіб

3)вчинити інше кримінальне правопорушення;

Доводом того, що підозрюваний може переховуватися від слідства, є тільки посилання на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, підозру обґрунтовано вагомими доказами, він підтримує стосунки з раніше судимими особами.

У клопотанні не зазначено жодної судимої особи, з якою підозрюваний підтримує стосунки, і жодним словом не обґрунтовано яким чином ці стосунки на щось впливають.

Однак, лише тяжкість покарання, яка загрожує не є основним та виключним фактором доведення вказаного ризику.

У клопотанні про ризики заявлено формально, без будь-якої конкретизації до підозрюваного, тоді як у рішенні ЄСПЛ у справі «Клішин про України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А в п.111,112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Основним доводом слідчого та прокурора щодо існування ризиків є тяжкість покарання. Але тяжкість покарання відповідно до ст.178КПК України є тільки однією з 12 обставин, які мають враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Щодо ризику переховуватися від органу досудового розслідування, то слідчий з прокурором не обґрунтували його і не надали жодного доказу реальності існування такого ризику. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме при їх сукупному аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Підозрюваний не має постійного місця проживання, але протягом тривалого часу він має визначене місце перебування, чого прокурор не спростовував. І це місце перебування відоме слідчому. Відсутність постійного місця проживання не перешкодило слідчому проводити слідчі дії із підозрюваним, він не порушив своїх процесуальних обов`язків.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який навіть не зазначено як ризик, а просто зроблено посилання на п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тоді як вказаний ризик має бути конкретизовано у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що цей ризик не обґрунтований у клопотанні взагалі.

Ризик вчинення підозрюваного іншого злочину теоретично може існувати, але бойових припасів в нього вже не має, а коли вони у нього появляться прокурором не зазначено.

Слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні жодним чином не обґрунтували неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст.183 КПК України, а тільки зазначили, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України). «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу - п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки у судовому засіданні, ту обставину, що він визнає свою вину, співпрацює зі слідством. слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, йому може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися із м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, у період часу з 09 до 18 години.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 15 хвилин 02 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1