Провадження № 1-кп/470/47/21
Справа № 485/262/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2020 року за №0000086, стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березнегувате, Миколаївської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 22.11.2012 року вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.297 КК України, з призначенням покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 20.03.2015 року вироком апеляційного суду Миколаївської області за ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши вирок від 22.11.2012 року Березнегуватського районного суду Миколаївської області, призначив остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі, ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.03.2019 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 10 місяців 18 днів; 11.06.2021 року вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.162 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, призначив остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі, обвинуваченого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31.01.2021 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_5 прийшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, де руками розігнув металеву скобу кріплення навісного замку та проник до приміщення літньої кухні.

Знаходячись в приміщенні літньої кухні ОСОБА_5 взяв з підлоги моток полімерної шланги виробника «Symmer Garden Patroit», діаметром три четверті, загальною довжиною 60 м., вартість одного метра якої складає 18,90 грн., загальною вартістю 1134 грн., яку закинув собі на плече. В подальшому, ОСОБА_5 підійшов до столу та взяв металевий казан ємкістю 5 літрів, вартістю 275 грн., металевий казан ємкістю 3 літри вартістю 160 грн. та алюмінієвий бідончик ємкістю 5 літрів вартістю 110 грн.

Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 1679 грн.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав себе винним, у вчиненому розкаявся. Суду пояснив, що дійсно 31.01.2021 року він зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, де руками розігнув металеву скобу та зайшов до приміщення літньої кухні, звідки викрав моток шланги та металеві вироби. Вказане майно він продав громадянину ОСОБА_8 за 50 гривен.
Крім визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого підтверджуються дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2021 року, складеного за участі потерпілої ОСОБА_7 про викрадення невідомою особою з території її домоволодіння полімерного шланга довжиною 60 метра та чавунка ємкістю 5 літрів;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.02.2021 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000011, внесене слідчими Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області за заявою потерпілої ОСОБА_7 про викрадення невідомою особою з території її домоволодіння полімерного шланга довжиною 60 метра та чавунка ємкістю 5 літрів;
- постановою про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України в одне кримінальне провадження за № 0000086;
- постановою про виділення кримінального правопорушення за ч.1 ст.162 КК України в окреме кримінальне провадження;
- протоколом огляду місця події від 31.01.2021 року та фототаблицею до нього, в якому зафіксоване місце вчинення кримінального правопорушення - домоволодіння належне ОСОБА_7
- заявою ОСОБА_8 від 01.02.2021 року, який добровільно видав працівникам поліції полімерний шланг, який 01.01.2021 року придбав за 50 грн. у ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду предмету від 01.02.2021 року з фототаблицею до нього, згідно якого було здійснено вимірювання полімерного шланга та його огляд;
- заявою ОСОБА_5 від 02.02.2021 року, яка добровільно видала працівникам поліції казан ємкістю 5 літрів, казан ємкістю 3 літри та алюмінієвий бідон;
- протокол огляду предмету від 01.02.2021 року з фототаблицею до нього, згідно якого було здійснено вимірювання металевого казана ємкістю 5 літрів, металевого казана ємкістю 3 літри, алюмінієвого бідона та проведено їх огляд;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2021 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 розповіла звідки було викрадене належне їй майно та де воно знаходилось;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2021 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 , за участі захисника, розповів про обставини крадіжки.
- висновком судово-товарознавчої експертизи №810 від 26.02.2021 року, згідно якого, вартість одного метра полімерної шланги складає 18,90 грн.; металевого казанку ємкістю 5 літрів складає 275 грн.; металевого казанку ємкістю 3 літри складає 160 грн. та алюмінієвого бідончику ємкістю 5 літрів складає 110 грн.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів, а тому суд кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
При цьому, суд не кваліфікує дії ОСОБА_5 за ознаками повторність, оскільки доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень вказаних у примітки до ст.185 КК України, а саме статтей 185, 186, 189-191, 187, 262 КК України та засудження його за цими статтями, прокурором не надано.
Також суд наголошує, що інкримінування особі ознаки повторність у цьому конкретному випадку є зайвим, оскільки судом встановлено та у обвинувальному акті чітко зазначено, що інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, яке направлено органом досудового розслідування з обвинувальним актом до суду, не розглянуто по суті й не постановлено обвинувального вироку. Вказана кваліфікуюча ознака вчинення злочину повторно не була підтверджена ні на стадії досудового розслідування, ні під час судового розгляду, а тому підстав для інкримінування особі цієї кваліфікуючої ознаки немає.
Аналогічна позиція міститься в постанові об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі № 591/4366/18, провадження № 51-1122кмо20 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/91702523).
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, згідно характеристики наданою дільничним обвинувачений зловживає алкогольними напоями, під впливом якого схильний до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, стосовно нього був встановлений адміністративний нагляд, який ОСОБА_5 неодноразово порушував, він офіційно не працює, не одружений, утриманців немає, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого за ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого за ст.67 КК України, суд визнає рецедив злочину.
Суд не враховує обтяжуючу покарання обставину - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та в формулюванні обвинувачення, вказана кваліфікуюча обставина відсутня та не ставилась в вину обвинуваченому. Матеріали провадження також не містять беззаперечних доказів про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений також заперечував факт знаходження його в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення. Підстав не довіряти показам обвинуваченого в суду не має, оскільки він з початку досудового розслідування надавав зізнавальні показання, які не міняв і в судовому засіданні.
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких, вчинений умисно, обставини, мотиви та наслідки його вчинення, а також вчинення кримінального правопорушення під час перебування під адміністративним наглядом встановленим судом, досудову доповідь органу з питань пробації про високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, наявність небезпеки для суспільства у випадку призначення покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства, а також наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України, а тому, з урахуванням обставин вказаних вище, призначає йому покарання у мінімальних межах визначених санкцією статі обвинувачення.
При цьому, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11.06.2021 року.
Підстав для призначення іншого більш м`якого покарання ОСОБА_5 , в тому числі із застосуванням ст.75 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання, суд не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст.69 КК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 210 грн.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11.06.2021 року, та зі застосуванням правил складання покарань вказаних у ч.1 ст.72 КК України, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 11.03.2021 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати у кримінальному проваджені на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 210 (двісті десять) гривен.
Речовий доказ: казанок ємністю 5 літрів; казанок ємністю 3 літри; алюмінієвий бідончик ємністю 5 літрів; три фрагменти полімерної шланги кожен з яких діаметром 3/4, марка виробника «SYMMER GARDEN PATRIOT», загальною довжиною 60 м. - залишити володільцю ОСОБА_7 .
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1