Провадження 11-кп/824/383/2021 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
04 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2020 клопотання ОСОБА_8 повернуто останньому.
В обґрунтування мотивів прийнятого рішення, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду, в межах територіальної юрисдикції якого не відбуває покарання, відтак Шевченківський районний суд м. Києва не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений указав про те, що він відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі саме в Київському слідчому ізоляторі, та жодного разу його більш ніж за 10 років не було етаповано до будь-якої виправної колонії, відтак, на переконання останнього, Шевченківський районний суд м. Києва неправомірно відмовив йому у задоволенні його заяви. Просив скасувати оскаржувану ухвалу, задовольнити його заяву, звільнивши від відбування покарання.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
Засудженого, який уточнив свої вимоги тим, що просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду його заяви по суті. Засуджений та захисник просили апеляційну скаргу задовольнити;
прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого;
вивчивши заяву та приєднані до неї матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За змістом п.1 ч.2 ст. 539 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання вирішується судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 06.07.2020 року № 08/14646 засуджений ОСОБА_8 прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» із ДУ «Харківська установа виконання покарань» для участі у засіданні Верховного Суду. ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є установою у якій засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання.

Врахувавши викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, та на законних підставах, повернув засудженому ОСОБА_8 його клопотання про умовно-дострокове звільнення для звернення до належного суду, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга засудженого не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення.

Посилання засудженого на те, що він відбуває покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор» не ґрунтуються на матеріалах справи і спростовується зазначеним вище листом ДУ «Київський слідчий ізолятор». Та обставина, що засуджений тривалий час перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку із участю у судових засіданнях, не дає підстав для визнання цієї установи місцем відбування засудженим покарання. Те, що засуджений ОСОБА_8 протягом часу відбування покарання переміщувався із одного слідчого ізолятора до іншого, перебуває поза межами предмету доказування при розгляді даної справи і жодним чином не може указувати на те, що саме ДУ «Київський слідчий ізолятор» є місцем відбування ним покарання.

Наведене указує на обґрунтованість, законність та вмотивованість ухвали суду першої інстанції в частині того, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є установою, у якій засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання.

Щодо посилання захисника та засудженого на те, що рішення про повернення засудженому ОСОБА_8 його клопотання (заяви) про умовно-дострокове звільнення було ухвалене поза межами судового засідання без заслуховування пояснень засудженого та захисника, то колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями КПК України не передбачено порядку дій суду у випадку подання такого клопотання до неналежного суду. У зв`язку із цим, до зазначених правовідносин, які не врегульовані нормою права, підлягають застосуванню ті положення КПК України, які регулюють подібні правовідносини. Системний аналіз положень КПК України, які регламентують порядок прийняття до провадження суду певного виду процесуальних документів, зокрема: скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора (ст. 303 КПК України), апеляційної скарги (ст. 393 КПК України), тощо дає підстави стверджувати те, що у випадку подання певного процесуального документа до неналежного суду, цей документ підлягає поверненню особі, яка його подала шляхом ухвалення відповідного процесуального рішення, без виклику сторін ( п.2 ч.2 ст. 304, п.3 ч.3 ст. 399 КПК України). Застосувавши за аналогією закону зазначені вище положення КПК України, які регулюють подібні правовідносини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення засудженому ОСОБА_8 його клопотання (заяви) про умовно-дострокове звільнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року про повернення засудженому ОСОБА_8 його клопотання про умовно-дострокове звільнення відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4