ВИРОК
Іменем України

16.03.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
Франківський районний суд міста Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові об`єднані кримінальні провадження внесені до ЄРДР № 0000434 від 16.02.2019 р. та ЄРДР № 0000580 від 19.03.2020 р., про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в :

16.02.2019 року близько 12:00, ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом вільного доступу проник у квартиру АДРЕСА_3 , яка перебуває у власності ОСОБА_5 , з якої викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note 3», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 1293 грн., телевізор марки «LG» модель 32LV2500-ZA, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 3005 грн. 18 коп., мікрохвильову піч марки «Самсунг» вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи становить 966 грн.67 коп., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5264 грн. 85 коп.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, востаннє 24.05.2018 Франківським районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, та призначенням іспитового строку в 1 рік, 19 березня 2020 року, близько 13.20 год., перебуваючи на майданчику для паркування, який розташований біля гіпермаркету «Ашан Південний» по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілого ОСОБА_7 заволодів належним йому транспортним засобом: мопедом, моделі Honda Dio 34, шасі № НОМЕР_1 , чорного кольору, двигун № НОМЕР_2 , об`ємом двигуна 49,9 см3, потужністю 6,2 к/с, вартістю 10590,00 грн., в багажному відділенні якого знаходився шолом чорного кольору з наліпкою з надписом «DVK MOTO», вартістю 500,00 грн., відштовхавши його до під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 . В подальшому, 19 березня 2020 року, о 18.30 год. Варт ОСОБА_8 був затриманий працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області в порядку ст. 208 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи викладені у обвинувальнтх актах. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього про проведення судового розгляду без його участі. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього про проведення судового розгляду без його участі. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Окрім повного визнання винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого повністю доводиться матеріалами кримінального провадження.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого. Сумнівів у добровільності позиції учасників провадження у суду немає.

Відтак, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому протиправного, кримінально караного діяння, враховуючи той факт, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку дослідження, суд, у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів кримінального провадження відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку),поєднане з проникненням у приміщення, та за ч.2 ст. 289 КК України, а саме незаконно заволодів транспортним засобом, вчиненим повторно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги характер та тяжкість вчинення ним злочину, факт щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненні злочинів знайшов своє відображення в матеріалах кримінального провадження та в ході розгляду справи. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, а саме суму заподіяної матеріальної шкоди потерпілим, спосіб вчинення злочинів та реалізації злочинного умислу, спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, корисливий мотив злочину, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, відомостей про перебування на обліку в лікаря психіатра та нарколога не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчинення ним злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на вчинення неодноразово корисливих злочинів, відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, 24.05.2018 року Вироком Франківського районного суду м. Львова затверджено угоду від 15 березня 2018 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік. Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
Між тим, під час даного судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 винний в інших злочинах , вчинених ним під час іспитового строку вказаного попереднього вироку.

Відповідно до ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Виходячи з зазначених положень закону, а також із змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд має розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Таке покарання відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, буде необхідним та достатнім.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відтак, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 4060,04 грн. витрат на залучення експертів.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених
ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
- ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 24.05.2018 року, за ч.2 ст. 185 КК України 1 рік обмеження волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строки на 5 (п`ять) роки 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 4060,04 грн.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати обвинуваченому з дня фактичного затримання, 19.03.2020 р.

Речові докази: мікрохвильова піч марки «Самсунг», мобільний телефон марки «Самсунг» та телевізор марки «LG» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази: мопед чорного кольору, марки «Honda Dio 34», шасі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , об`єм двигуна 49,9 см3, потужність 6,2 к/с; на попередній частині знаходиться наліпка з надписом «DIO CITY movement HONDA», ключі від мопеду марки «Honda Dio 34» сірого кольору з гравіюванням «GSS М401», шолом чорного кольору з наліпкою з надписом «DVK MOTO» талон №8977 на транспортний засіб: залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази цифрові носії, а саме DVD-R з маркування «ALERUS», DVD-R з маркування «ALERUS» залишити при справі.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1