Справа №487/4104/20
Провадження №1-кс/487/3964/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000732 від 15.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.07.2021 року слідчий Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням прокуратура Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з забороною його розпорядженням та користуванням, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельна ділянка кадастровий номер, якої :01:000:0428 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242).

Підставою для внесення клопотання стало те, що вказане майно належить підозрюваному та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення поданого цивільним позивачем ОСОБА_6 цивільного позову.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 15.07.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в органах внутрішніх справ України працював з 13.08.2008 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015 по 16.07.2020.

Зокрема, згідно наказу ГУ НП в Миколаївській області № 155 від 08.07.2016, ОСОБА_5 призначено на посаду старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП в Миколаївській області.

Наказом голови Національної поліції України №484 о/с від 30.06.2017 ОСОБА_5 присвоєне чергове спеціальне звання поліції - капітан поліції.

Згідно з Приміткою до ст.364 КК України, службовими особами є, у тому числі особи, які здійснюють функції представників влади.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий є службовою особою органу Національної поліції, яка уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Згідно з ч.2 ст.40 КПК України слідчий має владні повноваження та при здійсненні цих повноважень є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Згідно з вимогами ч. 1 ст.110 КПК України всі рішення органів досудового розслідування є процесуальними рішеннями.

Прийняті у відповідності з вимогами ст.100 КПК України процесуальні рішення щодо речових доказів є реалізацією слідчим повноважень, якими він наділений як службова особа.

Зазначені вимоги КПК України знайшли своє відображення і у функціональних обов`язках ОСОБА_5 .

За наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_5 знав та розумів положення Закону України «Про Національну поліцію», яким на нього, як на поліцейського покладені вищезазначені обов`язки, а також те, що вимогами ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», співробітникам органів Національної поліції України заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

На думку органу досудового слідства, ОСОБА_5 вчинив дії, що ганьблять звання працівника поліції та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, слідчими СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001303 від 04.04.2018 за фактом умисного вбивства ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України.

У межах зазначеного кримінального провадження, старшим слідчим СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 10.04.2018 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.04.2018 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, у тому числі, грошові кошти у сумі 66 378 грн. та 10 304 доларів США.

Зазначені грошові кошти визнано у якості речового доказу у кримінальному провадженні та на них накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.05.2018.

Подальше проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №00001303 доручено 18.04.2018 старшому слідчому в ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 та передано матеріали кримінального провадження разом із речовими доказами у ньому.

Стосовно зазначених вище вилучених грошових коштів слідчий ОСОБА_5 здійснював повноваження щодо їх зберігання до вирішення питання про їх подальшу долю у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

При цьому, в порушення вимог ч.2 ст.100 КПК України та п. 21 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012, яким передбачено передачу речових доказів на зберігання у вигляді готівки у національній валюті України, іноземній валюті уповноваженому банку, ОСОБА_5 зберігав вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 грошові кошти в сейфі, що розташований у службовому кабінеті № 33, розташованому в адміністративній будівлі СУ ГУ НП в Миколаївській області, за адресою: м Миколаїв, вул. Спаська, 12.

При виконані функцій із зберігання вилучених 10.04.2018 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 грошових коштів, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння вищезазначеними грошовими коштами у своїх корисливих інтересах.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , являючись службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, у період з 30.04.2018 по 15.07.2020 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у своєму службовому кабінеті №33, СУ ГУНП в Миколаївській області, розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 12, діставши із службового сейфу опечатані сейф-пакети, розрізав їх та, частково діставши їх вміст, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 64 776 грн. та 10 299 доларів США (що в перерахунку на національну валюту України становило 269 627 грн.), після чого розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_6 у сумі 334 403 (триста тридцять чотири тисячі чотириста три) грн., яка в 379 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до ч.3 Примітки до ст.185 КК України є великим розміром.

Таким чином, за вищевикладених обставин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах.

31.05.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

15.07.2021 до ТУ ДБР у м. Миколаєві із цивільним позовом в кримінальному провадженні № 0000732, звернулась потерпіла ОСОБА_6 .

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України накладається арешт на майно підозрюваного з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, земельна ділянка кадастровий номер, якої :01:000:0428 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242) зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 (картка платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Так, слідчим доведено, що вказане в клопотанні майно належить підозрюваному, існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного в клопотанні майна, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно з забороною його розпорядженням та користуванням, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0428 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1