н/п 1-кп/953/707/21
"14" червня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2019 р. за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК з іспитовим строком 3 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України, -
В підготовчому судовому засіданні, встановлено, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового засідання немає.
Обвинуваченому на стадії досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 15.06.2021р..
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор просив продовжити обвинуваченому строку запобіжного заходу з підстав наявності ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, подавши клопотанн .
Обвинувачений проти клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
При розгляді клопотання судом враховується, що обвинувачений має постійне місце проживання (дані про реєстрацію суду не надані), працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, яке згідно обвинуваченого акту вчинив в період іспитового строку призначеного вироком суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики заявлені прокурором можливість переховуватися від суду, незаконний вплив на свідків на теперішній час не доведений.
За п.2 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого відмовити, оскільки прокурором на теперішній час не доведено що, перебуваючи на волі, обвинувачений переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину .
Таким чином, прокурором не доведено наявність підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаного вище ризику, доведеного прокурором; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, суд вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.
На підставі вищезазначеного та враховуючи, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України, суд вважає за можливе призначити справу за обвинуваченням ОСОБА_4 до судового розгляду .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 182,183,184, 314 -317, 331 КПК України, суд, -
Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії даної ухвали з 14 червня 2021 року до 12 серпня 2021 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1