Справа № 466/6117/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/326/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 25.02.2021 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.71 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 16.10.2019 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і один місяць.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, 27.05.2020р., близько 15:50 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не стежить, пошкодив замок і таємно викрав гірський велосипед марки «Centurion», чорно-білого кольору. В подальшому обвинувачений залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку експерта №16/627, вартість викраденого велосипеду становить 5 166 грн. 67 коп. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму..
Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити та призначити йому більш м`якше покарання.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що ОСОБА_7 вину скоєному визнав повністю та розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду потерпілій, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, проходить курс реабілітації та ресоціалізації, а також приймає активну участь у волонтерській діяльності.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник підтримала подану апеляційну скаргу та навела аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, натомість прокурор заперечив проти поданої апеляційної скарги, вважає вирок суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, сторони захисту, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість у вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і такий висновок в апеляційній скарзі сторони захисту не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий за умисні злочини проти власності та вчиняв нові злочини під час іспитового строку, позитивно характеризується, наявність на утриманні малолітньої дитини, добровільність проходження курсу реабілітації та ресоціалізації від наркоманії, що визнано як бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
З огляду на вище викладене та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції призначено обвинуваченому ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 є необґрунтованою та не може бути задоволена, а вирок суду першої інстанції слід залишити в силі, оскільки він є законним, обґрунтованим та вмотивованим, при цьому судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані обставини, на які захисник покликається в апеляційній скарзі та визначено таке покарання, з врахуванням обставин цього кримінального провадження, яке слід вважати мінімально можливим
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: