Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/440/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 00000522 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Камбурліївка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого конярем у філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державне підприємство «Конярство України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого;,
визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Онуфріївка Кіровоградської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого конярем у філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державне підприємство «Конярство України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-22.02.2010 Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік 23 дні;
-20.11.2019 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст..75 КПК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні подання Онуфрівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області про звільнення засудженого ОСОБА_10 від призначеного покарання,
визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2019 більш суворим призначеним за даним вироком призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів та цивільного позову,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_11 ,

- обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,
- захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , та ОСОБА_10 вчинили умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, при наступних обставинах.
13 листопада 2017 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_10 з метою з`ясування відносин із ОСОБА_12 прийшов до будівлі корпусу конюшні № 3 Філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державного підприємства «Конярство України», розташованої на території господарчого двору Філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державного підприємства «Конярство України» по вул. Берегова, 40а в сел. Онуфріївка Кіровоградської області.
Під час розмови, між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виникла сварка, яка згодом переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_10 кулаками рук намагався нанести ОСОБА_12 тілесні ушкодження. В цей час, не маючи попередньої змови з ОСОБА_10 на спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 приєднуючись до злочинних дій ОСОБА_10 у процесі спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_12 ззаду, взяв до рук рашпіль для очищення копит коней, який із метою самозахисту приніс потерпілий, та вказаним рашпілем наніс один удар в ліву тім`яну область голови ОСОБА_12 та 1 удар в область обличчя, від яких останній впав на поверхню землі.
Після цього, ОСОБА_10 , не бажаючи відмовлятися від спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , скориставшись тим, що ОСОБА_12 , отримавши удар у голову рашпілем, який наніс ОСОБА_13 , упав на поверхню землі та у результаті чого був позбавлений можливості чинити опір, усвідомлюючи, що внаслідок нанесених ОСОБА_6 ударів потерпілому ОСОБА_12 могли бути спричинені тілесні ушкодження, небезпечні для його життя в момент заподіяння, з метою спільного спричинення більш тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, умисно наніс 5 ударів ногами по тулубу та руках ОСОБА_12 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 237 від 28.11.2017 відносяться до категорії тяжких як небезпечні для життя в момент заподіяння.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути призначене йому покарання вироком суду першої інстанції.
- захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити у частині визнання ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121 КК України і призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, та визнати ОСОБА_10 не винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, кримінальне провадження відносно нього закрити за встановленням відсутності у діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом викривлено обставини і вказано, що ОСОБА_12 взяв рашпіль тому, що бачив, що ОСОБА_10 був не один. Але це не відповідає дійсності, так як він будучи у приміщені конюшні та чистячи копита коням, звідти ніяк не міг бачити інших осіб, які у той час перебували на вулиці. Даних про те, що ОСОБА_10 заходив у конюшню не один у кримінальному провадженні не має. А отже дана обставина вказує на те, що ОСОБА_12 сам мав умисел на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Також, судом не прийнято до уваги та не відображено у вироку те, що свідок ОСОБА_14 пояснював суду, що його брат ОСОБА_15 першим розпочав бійку і якби рашпіль не випав із руків`я, тілесні ушкодження отримав би ОСОБА_16 . Дана обставина вказує на те, що ОСОБА_10 був у стані необхідної оборони і в обстановці, яка склалась, мав право захищатись від протиправного посягання на його життя та здоров`я. Зазначає, що судом зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Висновки суду є хибними та спростовуються наведеними вище фактичними даними.

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутності достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував, що стороною обвинувачення не було представлено жодного доказу, який доводить факт нанесення потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження саме ОСОБА_6 . Адже, в судовому засіданні жоден з допитаних свідків за винятком ОСОБА_14 ( доводиться рідним братом потерпілому ) не зміг повідомити про те, хто саме і за яких обставин спричинив потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження, обличчя нападника не бачили і не можуть ідентифікувати його за жодними ознаками.

- захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначає, що під час судового розгляду, об`єктивні встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , спричинив ОСОБА_6 , а не ОСОБА_10 . Крім того, згідно вироку суду, при судовому розгляді кримінального провадження, встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , не мали між собою попередньої змови на спричинення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, Зазначені обставини повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження, до яких відносяться покази самих обвинувачених, потерпілого, свідків, висновком судово-медичної експертизи. Таким чином, при судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , судом було грубо порушено право на захист, а саме не повно, об`єктивно та всебічно досліджені всі обставини при яких вчинено кримінальне правопорушення та його кваліфікація за нормами Кримінального кодексу України.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_7 , які уточнивши свої вимоги підтримали подану адвокатом ОСОБА_7 , апеляційну скаргу про скасування вироку суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд у суді першої інстанції, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, та просив залишити вирок суду без змін, зваживши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що в їх задоволені слід відмовити, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та пояснив, що вони пішли брати солому для годівлі коней. Побачивши бійку, яка зав`язалася між ОСОБА_12 та його братом ОСОБА_10 , кинулись розбороняти. Він особисто відтягував свого брата за плечі. Хто відтягував потерпілого ОСОБА_12 він не пам`ятає. Йому особисто наніс удар ОСОБА_14 брат потерпілого, після чого він пішов. Особисто він не наносив будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_12 .
Також, ОСОБА_6 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, суду повідомив, що він повністю заперечує свою причетність до побиття ОСОБА_12 . До цих подій у нього не було неприязних стосунків з ОСОБА_12 . Йому відомо, що потерпілий ОСОБА_12 відчинив двері та щось сказав. З чого розпочалась бійка він не бачив. У цей час він був біля корпусу № 2. Після 17 години з`явився біля корпусу № 3. Бачив як ОСОБА_12 бився з його братом ОСОБА_10 . Коли він підійшов, то їх вже розбороняли ОСОБА_14 (брат потерпілого) та ОСОБА_18 . Хто наносив удари ОСОБА_19 він не бачив. Бачив, що його брат ОСОБА_20 лежав, а на ньому зверху був ОСОБА_21 . Чув як потерпілий ОСОБА_12 говорив своєму братові ОСОБА_14 : « ОСОБА_22 ». Сама бійка тривала близько 5 хвилин. Він підійшов та хотів їх примирити. До нього підбіг брат ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , та почав наносити йому удари. Після цього він утік. Брата ОСОБА_20 забирали з місця бійки хлопці. У нього особисто були синці від ударів ОСОБА_24 , про що він повідомляв слідчому.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав частково, та у судовому засіданні, суду пояснив, що у той день він їхав на роботу на велосипеді, а потерпілий ОСОБА_12 , проїжджаючи повз на автомобілі, щось вигукнув йому. Для того щоб з`ясувати, що хотів сказати ОСОБА_12 , він підійшов до конюшні, у якій той працював, та покликав його на розмову. Москаль ОСОБА_25 вибіг з конюшні із рашпілем у руці та відразу наніс йому удар. Потім між ним та ОСОБА_26 зав`язалася бійка. Вони наносили удари один одному кулаками у різні частини тіла у тому числі по голові. Рашпілем він його не бив. Хто це міг зробити він також не знає. Потім ОСОБА_27 упав. Коли ОСОБА_12 лежав на землі, то він ще декілька разів ударив його ногою у живіт. Спочатку вони були удвох з ОСОБА_28 а потім підійшли ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Пам`ятає, що їх розбороняли. Його особисто відтягував брат. Він не бачив чи наносив удари ОСОБА_12 його брат ОСОБА_29 . Бачив, що потерпілий лежав, потім його відтягнули у конюшню. До них підбіг брат потерпілого ОСОБА_31 та вдарив його ногою в обличчя, від чого він втратив свідомість та його відтягнули у конюшню.
Крім того, ОСОБА_10 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, суду повідомив, що 13.11.2017 приблизно о 18 годині пішов до приміщення у якому працював ОСОБА_12 , покликав його щоб дізнатись, що той йому говорив з машини. Москаль ОСОБА_25 був неприязно до нього налаштований. На його думку, причиною тому було те, що він приходив до сестри дружини, а він вигнав його. Він чекав на ОСОБА_12 надворі, стоячи спиною до приміщення конюшні. У приміщенні конюшні був ще ОСОБА_32 , який його бачив. Приблизно через дві хвилини вибіг з конюшні ОСОБА_12 , який нічого не говорив і не кричав. У цей час він почув як біля його вуха пролетів блискучий предмет, він подумав, що то був ніж та злякався. Потім зав`язалася бійка. Хто перший наніс удар він точно не пам`ятає, проте не виключає, що може й він першим наніс удар кулаком. У відповідь ОСОБА_27 також наносив удари. Один з ударів прийшовся йому у ніс. Коли вони билися, то поряд з ними нікого не було. Це була звичайна бійка. Свого брата він не бачив. Потім прибіг ОСОБА_31 , брат ОСОБА_33 . Хто розбив йому носа ОСОБА_25 чи ОСОБА_23 , він точно не пам`ятає. Про нанесення йому тілесних ушкоджень він писав заяву, але це не зафіксовано. З місця бійки його забрали ОСОБА_34 і ОСОБА_35 .
Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні, пояснив, що 13 листопада 2017 року, він на автомобілі їхав на роботу на ОСОБА_36 кінний завод. У цей час ОСОБА_37 , з яким у нього був конфлікт, проїжджав на велосипеді. Він крикнув йому, щоб той прийшов до конюшні, у якій він працював. Приблизно о 18 годині цього ж дня ОСОБА_37 прийшов до конюшні, погукав його. Він побачив, що ОСОБА_37 був не один. Тоді він вийшов, взявши із собою рашпіль, щоб їх налякати. Коли замахнувся рашпілем, то його металева частина відпала, а в його руці залишилася лише дерев`яна ручка. Тоді ОСОБА_38 , забіг позаду нього, і в цей час він відчув удар. Коли падав, то бачив, як ОСОБА_39 заніс над ним рашпіль, і наніс другий удар, а потім стали бити ногами. Від цього він втратив свідомість. Нанесення ударів продовжувалось до приходу друзів, які припинили бійку.
Також потерпілий ОСОБА_12 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, підтвердив ті обставини про які вже повідомляв. Та додатково пояснив, що у той час, коли він за допомогою рашпіля розчищав копита коней, його погукав ОСОБА_40 . ОСОБА_10 він сам запросив, щоб залагодити конфлікт, який між ними виник раніше. Оскільки ОСОБА_37 прийшов не один, а з ним були його брат ОСОБА_38 , ОСОБА_30 і вони йшли на нього, то зрозумів, що його будуть бити і замахнувся рашпілем, щоб їх налякати. Але коли у нього випала із руки металева частина рашпіля, то всі йшли до нього, а ОСОБА_39 говорив йому: «Йди сюди». Потім він розпочав бійку з ОСОБА_41 . Билися кулаками. Дерев`яної ручки від рашпіля у його руці не було, припускає, що вона також десь випала. Ця бійка продовжувалось секунди. У цей час ззаду відчув удар по обличчю та голові. Розвернувшись, побачив, що удари наносив ОСОБА_38 металевою частиною рашпіля, яку тримав двома руками. Після цих ударів він упав та втратив свідомість. Чи наносили йому удари ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , він не бачив. Коли лежав, то відчував, що удари ногами наносили не двоє людей, а більше. Чув, що кричав його брат. Вважає, що якби з його рук не випав рашпіль, то вони б не наважились підійти до нього. Не встиг також подумати, що можна було б втекти у конюшню щоб уникнути побиття. Потім його забрала карета швидкої допомоги. Повідомив, що йому відшкодована шкода на лікування, у сумі 8000 грн. У заяві яка долучена у судовому засіданні 11.09.2019 потерпілий зазначив, що жодних претензій до обвинувачених не має. (т.2 а.с.45) У заяві яка надійшла до суду 19.02.2021 (т. 2 а.с. 220) потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , від свого цивільного позову про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовляється у повному обсязі. При визначенні міри покарання обвинуваченим, покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 13.11.2017 він був на роботі, а саме ОСОБА_36 кінний завод. Приблизно біля 18 години він ніс корм з однієї конюшні до іншої, та побачив хлопців. У цей час з конюшні вийшов його брат ОСОБА_27 , при цьому він побачив, що з його рук щось вилетіло. Потім він бачив, як його брат бився з ОСОБА_41 . У цей час ОСОБА_38 підняв той предмет, що випав із рук його брата, та наніс цим предметом удар по голові ОСОБА_42 . Це був рашпіль металевий із зубчиками, якими розчищають копита коням. Побачивши це, він підбіг та почав наносити удари ОСОБА_43 . Після цього ОСОБА_37 та ОСОБА_38 втекли. А його брата відтягли до приміщення конюшні. Закривали рану на голові, щоб зупинити кров. Потім його забрала карета швидкої допомоги.
Також свідок ОСОБА_14 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, підтвердив ті обставини про які вже повідомляв та додатково пояснив, що він ніс зерно для коней з корпусу № 4 до корпусу № 3, відстань між якими приблизно 50 м. Побачив ОСОБА_44 , який стояв біля конюшні та свого брата ОСОБА_25 , який вийшов із конюшні, при цьому з рук його брата випав предмет схожий на рашпіль. Він знав, що у його брата з ОСОБА_41 був конфлікт, можливо із-за дівчини. Його брат ОСОБА_45 та ОСОБА_40 почали битися. Його брат наносив удари ОСОБА_46 у тулуб і голову, а ОСОБА_20 практично не бив ОСОБА_47 , а лише захищався. Тоді він почав йти швидше. Між корпусом № 2 та № 3 стояли ще хлопці. ОСОБА_38 був з цими хлопцями. Потім ОСОБА_38 підбіг до хлопців, які билися, підняв предмет, який випав з рук ОСОБА_47 та зайшовши ззаду, наніс цим предметом один за одним два удари по голові його брата ОСОБА_47 . При цьому ОСОБА_29 не намагався розборонити їх, а відразу наніс удари. Після цих ударів ОСОБА_45 почав падати. У цей час ОСОБА_40 залишився біля ОСОБА_47 та почав добивати його ногами, а ОСОБА_38 відбіг у сторону. Коли він прибіг, то почав бити ОСОБА_44 , а потім ударив ОСОБА_48 . Біля них ще були ОСОБА_30 та ОСОБА_49 . Він чув як ОСОБА_30 сказав ОСОБА_50 , що ти ж міг убити ОСОБА_25 . Про цей факт він повідомляв слідчому. Під час бійки ніяких розмов не було. Після отриманих травм брат потребував лікування. Він просив обвинувачених надати матеріальну допомогу на лікування. Хлопці виплатили все. Претензій не має.
Свідок ОСОБА_51 суду пояснив, що у той вечір він був у конюшні, доглядав за кіньми. До конюшні зайшов ОСОБА_37 та запитав де ОСОБА_27 . Бачив як ОСОБА_27 вибіг з конюшні з рашпілем у руках. Самих подій він особисто не бачив і нічого не чув. Потім коли вийшов на вулицю, то бачив, що ОСОБА_31 (старший брат ОСОБА_42 ) напав на ОСОБА_10 . Коли вийшов на вулицю, то побачив, що у ОСОБА_42 була кров на обличчі
Свідок ОСОБА_52 суду повідомила, що вона три рази була понятою при проведенні слідчих дій біля конюшні № 3. У її присутності показували як наносили удари рашпілем ОСОБА_53 . Хто саме наносив удари вона не пам`ятає. Під час слідчих дій велась відео зйомка. З нею разом понятою була ОСОБА_54 . Працівники поліції нікого не примушували давати свідчення. Учасники слідчих дій розказували все добровільно.
Свідок ОСОБА_55 суду пояснила, що вона на запрошення співробітників поліції двічі була понятою при проведенні слідчих дій, а саме під час слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту ОСОБА_56 розповідав, що коли він прибіг, то його брат ОСОБА_27 лежав. Крім цього була понятою при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_57 , який все розповідав. Слідчий складав протокол. Вона та понята ОСОБА_52 підписували його. Працівники поліції нікого не примушували давати свідчення.
Свідок ОСОБА_58 суду пояснив, що він 13.11.2017 приїхав в с. Онуфріївку до ОСОБА_57 на день народження. Туник ОСОБА_59 сказав, що йому потрібно на роботу. Він разом з ОСОБА_60 у вечірній час пішли у конюшню. У конюшні він бачив ОСОБА_42 , якого покликали на вулицю і він вийшов. З того часу пройшло приблизно 5 хвилин, і вони побачили як його ударили залізним предметом по голові. Від удару він упав. З голови текла кров, він почав втрачати свідомість. Вони відливали його водою. Як звати того хто ударив, він сказати не може, але це хтось із двох обвинувачених. Було два удари один по голові, а другий по тілу. Вони почали відкачувати потерпілого. Потім підійшов ОСОБА_31 (брат потерпілого) та почав розбиратися. Той хто наніс удари відразу зник. А другий залишився.
Свідок ОСОБА_61 суду пояснив, що 13.11.2017 між ОСОБА_26 та братами ОСОБА_41 та ОСОБА_62 зав`язалася бійка. Розпочав бійку один з ОСОБА_63 . Причина, по якій сталася бійка, йому не відома. Москаля ОСОБА_25 вдарили рашпілем по голові ззаду. Він особисто бачив як наносили удари. Після чого ОСОБА_12 упав. Потім його лежачого ногами бив ОСОБА_37 (це не той із братів, що бив по голові, а інший). Потім він підбіг до ОСОБА_42 , який лежав без свідомості, та почав шапкою затискати рану на голові.
Свідок ОСОБА_64 суду пояснив, що 13.11.2017 сталася бійка між ОСОБА_26 та братами ОСОБА_65 ОСОБА_66 . Безпосереднім очевидцем подій, він не був, тому що знаходився у конюшні. Коли вийшов із конюшні, то вже нікого не було лише побачив, що на землі лежить ОСОБА_37 , тримається за ніс. Також він побачив кров. Оскільки він боїться крові, то у нього почалася паніка. Чув крики людей. Що саме вони говорили, він не пам`ятає. ОСОБА_44 поклав у конюшні на кушетці. Він був при свідомості. Слова: « ОСОБА_29 , ти міг його вбити», він говорив у машині, коли йому сказали, що ОСОБА_38 ударив по голові ОСОБА_67 . Коли вони з ОСОБА_68 забирали ОСОБА_44 , де був ОСОБА_69 йому не відомо.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він працював на Онуфріївському кінному заводі з 2017 року по 2018 рік. Вказав, що йому відомо що у 2017 році сталася бійка, проте жодних обставин бійки не пам`ятає.
Експерт ОСОБА_70 , надаючи роз`яснення щодо висновку № 237 від 26.12.2017 та додаткового висновку від № 3 від 10.01.2018 пояснив, що механізми нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 були різними. У потерпілого були легкі тілесні ушкодження та одне тілесне ушкодження, яке виникло у результаті удару по голові, предметом, який має ребро. Таким предметом міг бути напільник, який надавався для огляду. Тяжке тілесне ушкодження нанесене однією особою, в результаті одного удару у голову, предметом наданим для огляду, а саме напільником.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , їх вина у скоєнні інкримінованого діяння підтверджується також зібраними по справі дослідженими та оголошеними в судовому засіданні наступними доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 13.11.2017 з фотокартками, відповідно якого проведено огляду господарчого двору ОКЗ №175 в сел. Онуфріївка Кіровоградської області. (Том 1, а.с. 155-157);
- протоколом огляду місця події від 22.12.2017 з фотокартками, відповідно проведено огляду господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час проведення огляду присутні поняті. В ході огляду виявлено та вилучено рашпіль. (т. 1, а.с. 158-161);
- висновком судмедексперта № 237 від 26.12.2017 (Том 1, а. с. 163-165) відповідно якого у ОСОБА_12 2000 р.н. виявлено тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми із забійно-розсіченою раною в лівій тім`яній області, вдавленого оскольчатого перелому лівої тім`яної кістки із забоєм мозку легкого ступеня, зсадини із набряком та крововиливом м`яких тканин на губах зліва, травматичного сколу ріжучої емальової частини коронки 3 зуба зліва нижньої щелепи, а також крововиливу на руках, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння;
- додатковим висновком судмедексперта № 3 від 10.01.2018 року судово-медичної експертизи, призначеної на підставі постанови про призначення додаткової від 10.01.2018 року (Том 1, а. с. 178-180), з якого встановлено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_12 могли виникнути в результаті спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , як показано під час проведення слідчих експериментів з ОСОБА_71 , ОСОБА_72 та ОСОБА_73 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 за участю свідка ОСОБА_14 та понятих із застосуванням відеозапису. Під час проведення слідчого експерименту на території господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 показав яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_10 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_12 (Том 1, а.с. 160-161). У судовому засіданні відтворений відеозапис, який міститься на DVD-R диск, з якого видно, що свідок ОСОБА_14 показує у який спосіб та яким предметом ОСОБА_74 наносив удар у голову та по обличчю його брату ОСОБА_53 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 за участю свідка ОСОБА_75 та понятих із застосуванням відеозапису. Під час проведення слідчого експерименту на території господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_61 показав яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_10 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_12 (Том 1, а.с. 170-171). У судовому засіданні відтворений відеозапис, який міститься на DVD-R диск, з якого видно, що свідок ОСОБА_61 показує яким предметом та у який спосіб був нанесений удар по голові ОСОБА_53 . Особу, яка наносила удар, він не розгледів. Коли вийшов із конюшні, то побачив, що ОСОБА_37 бив ногами ОСОБА_42 , який лежав на землі;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.01.2018 за участю потерпілого ОСОБА_12 , законного представника, психолога та понятих із застосуванням відеозапису. Під час проведення слідчого експерименту на території господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 показав яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_10 спричинили йому тілесні ушкодження. У судовому засіданні відтворений відеозапис, який міститься на DVD-R диск, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_12 показує як ОСОБА_38 наніс йому два удари рашпілем. Один удар прийшовся йому у голову, від якого він почав падати, а другий удар прийшовся по обличчю. Зазначив, що це був його рашпіль, яким він обробляв копита коней, з яким він вийшов з конюшні та який випав у нього з руки (т.1, а.с. 174-175);
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з твердження апеляційних скарги з приводу того, що судом було грубо порушено право обвинувачених на захист, а саме не повно, об`єктивно та всебічно досліджені всі обставини при яких вчинено кримінальне правопорушення та його кваліфікація за нормами Кримінального кодексу України. Оскільки, судом було досліджено та критично оцінено позицію обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно заперечення факту нанесення ним (чи його братом) удару потерпілому ОСОБА_12 металевим рашпілем у голову, який спричинив тяжке тілесне ушкодження, та позицію обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно того, що він наніс потерпілому тілесні ушкодження захищаючись від нападу потерпілого, і вказані доводи розцінив як спосіб захисту від обвинувачення, спрямований на ухилення від кримінальної відповідальності чи мінімізацію покарання за вчинене.
Колегія суддів погоджується з твердженням районного суду з приводу того, що доводи сторони захисту про недоведеність факту нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 удару потерпілому ОСОБА_12 металевим рашпілем у голову, який спричинив тяжке тілесне ушкодження, є підставою для ухвалення виправдувального вироку, вважає безпідставними та такими, що спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду таких доказів.
Так послідовними та взаємоузгодженими показаннями потерпілого ОСОБА_12 , чітко підтверджується яким предметом та у який спосіб обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому удари в голову та по обличчю, від одного з яких, він отримав тяжке тілесне ушкодження. Факт нанесення потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження металевим рашпілем повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_14 . Свідок ОСОБА_61 також підтвердив та показав під час слідчого експерименту яким предметом та у який спосіб був нанесений удар по голові ОСОБА_53 . При цьому обличчя особи, яка наносила удар, він не розгледів, але коли вийшов із конюшні, то побачив, що ОСОБА_37 бив ногами ОСОБА_42 , який лежав на землі. Свідок ОСОБА_76 бачив як ОСОБА_42 ударили залізним предметом по голові, від якого він упав, а з його голови текла кров та він почав втрачати свідомість. Як звати того хто ударив, він сказати не може, але це був один із двох обвинувачених. Підтвердив, що було нанесено два удари один по голові, а другий по тілу. Той хто наніс удари відразу зник. А другий залишився.
Вказані показання потерпілого та свідків повністю узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи № 237 від 26.12.2017 та № 3 від 10.01.2018, а також поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_77 , який роз`яснив механізм нанесення тяжкого тілесного ушкодження металевим предметом, який має ребро, а саме рашпілем.
Також суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_10 щодо непричетності свого брата ОСОБА_6 до злочину, а також нанесення ним самим потерпілому ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень у стані необхідної оборони, та вважає, що у такий спосіб обвинувачені намагаються уникнути кримінальної відповідальності за вчинене чи мінімізувати покарання за вчинене.
Доводи сторони захисту про нанесення потерпілому ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_10 у стані необхідної оборони, а також безпідставності кваліфікації його дій як вчинених групою осіб, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не знаходять свого підтвердження дослідженими доказами.
Також, колегія суддів вважає безпідставною позицію сторони захисту щодо безпідставності кваліфікації дій ОСОБА_10 як вчинених групою осіб, оскільки після нанесення удару ОСОБА_6 металевим рашпілем у голову потерпілого ОСОБА_12 , від якого останній упав на землю, ОСОБА_10 продовжував наносити йому удари ногами у різні частини тіла. Суд дійшов вірного висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 були узгодженими щодо об`єкта злочину, а також вони усвідомлювали, що вчиняють спільні дії для досягнення єдиного злочинного результату, яким є тяжке тілесне ушкодження спричинене потерпілому.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, провівши судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд із достовірністю встановив доведеною вину ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, та кваліфікував їх дії за ч.2 ст.121 КК України.
Зазначеним вище також повністю спростовуються і твердження адвоката ОСОБА_7 про скасування вироку суду першої інстанції та необхідності призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції за обставин, вказаних адвокатом в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 вчинили тяжкий злочин. Як особи, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, ОСОБА_10 раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, ОСОБА_6 на обліку Онуфріївського районного відділу з питань пробації Південного МУ ПВК та пробації не перебуває. За місцем проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_10 характеризуються посередньо, за місцем роботи порушень трудової дисципліни не вчиняли, свої трудові обов`язки виконують.
Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинувачених судом визнано добровільне відшкодування шкоди, а обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Враховуючи зазначене, всі обставини провадження, дані, які характеризують обвинувачених, їх вік та стан здоров`я, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинувачених до скоєного, думку прокурора щодо призначення покарання, суд дійшов правильного висновку за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, що цілком відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинувачених, оскільки їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування вимог статей 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Саме таке покарання на думку суду, з яким також погоджується і апеляційний суд, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, а також попередження вчинення ними нового злочину.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційних скарах не наведено, а тому апеляційний суд вважає необхідним вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченими які перебувають під вартою у той самий строк з дня отримання судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4