Провадження №1-кс/760/5524/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

у кримінальному провадженні за №0001587 від 12.06.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий в клопотанні, а прокурор в судовому засіданні зазначали про те, що станом на час звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням зібрано достатньо доказів, щоб стверджувати про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, що надає право, за переконанням сторони обвинувачення, звертатися до слідчого судді із клопотанням про застосування одного із запобіжних заходів.

Також, продовжив прокурор, що на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, в такій кількості, що не вбачається підстав вести мову про застосування іншого не пов`язаного із триманням під вартою запобіжного заходу.
Так, прокурор впевнений, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавленням волі на той самий строк. Зауважив, що ОСОБА_5 не має постійного доходу, не працює, на даний час суспільно - корисливою працею не займається, а тому ставиться під сумнів наявність соціальних зв`язків, що підвищує ймовірність ризику переховування.

Серед іншого зазначив, що є усі підстави вважати, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, оскільки він вчинив злочин насильницького характеру, а також обґрунтованість пред`явленої підозри, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним вбачається достатньо підстав для застосування запобіжного заходу саме тримання під вартою.
Прокурор переконаний, що більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого, свідків, на розслідування кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та незаконність затримання. Також вказував на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001587 від 12.06.2021 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 спланували викрадення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_11 .

Реалізуючи попередню домовленість та свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , 12.06.2021 попередньо домовились з ОСОБА_13 за допомогою мобільного терміналу, шляхом дзвінка про зустріч за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 12.06.2021 близько 05.27 год. ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ,посягаючи на недоторканість людини, яка охороняється і гарантується ст.5 Конституції України, діючи умисно, з метою викрадення ОСОБА_14 відкрито, всупереч волі потерпілого, силоміць заштовхали останнього до під`їзду, а в подальшому до квартири АДРЕСА_4 , тим самим здійснили викрадення останнього.

Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 продовжуючи утримувати ОСОБА_14 прти його волі у вказаній квартирі, погрожували йому фізичною розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказану квартиру.

В подальшому близько 08.00 год., 12.06.2021, потерпілий ОСОБА_15 , скориставшись слушною нагодою, зміг надіслати повідомлення своєму товаришу Ахмед Камелу за допомогою власного мобільного терміналу, який непомітно дістав із кишені, після чого вказаний товариш викликав працівників поліції, які затримали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а потерпілого звільнили.

Такі дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.2 ст.146 КК України як викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.
12 червня 2021 о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
13 червня 2021 о 13 годині 05 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в протоколі прийняття заяви від про вчинення кримінального правопорушення, рапорті, протоколі обшуку, протоколі допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , протоколу затримання особи, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 та іншими матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин. Тобто у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 хоча і підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, проте має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві.
Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, вищезазначені дані про його особу, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого, - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 10 серпня 2021 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 години до 06.00 години наступного дня.
Звільнити ОСОБА_5 з - під варти негайно в залі суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом в рамках даного кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора та суд в рамках даного кримінального провадження про зміну місця проживання/роботи;
3) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1