Справа № 602/479/21
Провадження № 1-кп/602/105/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2021 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000112 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України,-

встановив:

В провадженні Лановецького районного суду Тернопільської області знаходяться матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що строк зазначеного запобіжного заходу обвинуваченому закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та продовженні його строку. Зокрема, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та засобів для проживання, будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, він зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на інших учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. За вказаних обставин вважає, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав і просив суд його задовольнити.
При вирішенні клопотання прокурора, яка вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , заслухавши думку обвинуваченого, який не заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до двох місяців з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 березня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 травня 2021 року, оскільки наявний ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Статею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
В судовому засіданні встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; крім цього ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та обвинувачується у вчиненні нового злочину, за який на даний час притягується до кримінальної відповідальності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд враховує той факт, що в судовому засіданні не було допитано свідків і існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе впливати на інших учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, суд бере до уваги той факт, що в провадженні суду знаходяться інші кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 ч.1 ст.309 КК України, що свідчить про схильність обвинуваченого до протиправної поведінки та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_4 , суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до двох місяців.
На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 376 КПК України, суд,-
ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 терміном до двох місяців, тобто до 26 липня 2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1