465/3955/17
1-кп/465/176/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі

Головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріалів обвинувального акта та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093 від 28.06.2017, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозанівка, Приморського р-ну, Запорізької області, українця, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторона обвинувачення -

прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000093 від 28.06.2017, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке вчинив за обставин, викладених в мотивувальній частині обвинувального акта.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, поступили до Франківського районного суду м. Львова 10 липня 2017 року.

14 травня 2019 року відбувся повторний авторозподіл справи на підставі розпорядження керівника апарата та справу передано для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Судова справа прийнята до провадження з урахуванням рішення зборів суддів від 25 липня 2019 року, яким підтверджено рішення від 13 травня 2019 року.

У підготовче судове засідання 13 липня 2021 року, не прибув прокурор. Починаючи з 2017 по 2021 незважаючи на зусилля суду, провести судове засідання керівництвом військової прокуратури Хмельницького гарнізону підтримання публічого обвинувачення не злійснювалося.
Суд звертає увагу, що у випадку чергової неявки прокурора в судове засідання, судом буде визнано відмову від обвинувачення, та прийнято відповідне процесуальне рішення.
Крім цього, у підготовче судове засідання не з`явився і обвинувачений, виклик якого здійснюється за адресою зазначеною в обвинувальному акті: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що судом вживались заходи щодо виклику обвинуваченого, однак такий на виклик суду не прибуває, заяв чи клопотань зі сторони обвинуваченого на адресу суду не було скеровано, у зв`язку з цим, суд визнає такі дії обвинуваченого, як ухиляння від суду та неповагу до такого та приходить до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати заходи процесуального примусу зважаючи на те, що кримінальне провадження поступило до суду 10 липня 2017 року.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положення статті 9 КПК України додатково конкретизують зміст статті 8 КПК положенням тим, що під час кримінального провадження суд, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимогою щодо розгляду справи впродовж «розумного строку» у Конвенції наголошено важливість правозастосування без відкладень, що можуть зашкодити його ефективності чи правдивості (H. v. France (H. проти Франції), пункт 58; Katte Klitsche de la Grange v. Italy (Катте Клітше де ла Грандж проти Італії), пункт 61). Стаття 6 Конвенції зобов`язує держави-учасниці організовувати правові системи так, щоб забезпечити відповідність судів її вимогам.

У справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Отже, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у кримінальній справі є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади; характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Стаття 6 Конвенції вимагає, щоб судове провадження було оперативним, але також закріплює і більш загальний принцип належного здійснення правосуддя. Між різними аспектами цього фундаментального принципу повинен існувати справедливий баланс (Боддаерт проти Бельгії (Boddaert v. Belgium), пункт 39).

Суд зобов`язаний всебічно дослідити обставини, постановити законне та обґрунтоване рішення за наслідками розгляду справи.

З огляду на викладене, дії суду не свідчать про затягування судом судового розгляду оскільки, суд вживає всіх можливих заходів, спрямованих на об`єктивний розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 .

Суд, будучи зобов`язаним всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити всі докази, з метою здійснення належного та справедливого розгляду справи жодним чином не вправі обмежити сторін та інших учасників кримінального провадження у здійсненні ними своїх прав, проте поведінка зазначених осіб не свідчить про те, що свої права вони здійснюють добросовісно, належно виконують покладені на них обов`язки у кримінальному провадженні. Учасники кримінального провадження як обвинувачений, так і публічний обвинувач, систематично не з`являються в судові засідання без поважних на те причин, чим зумисно затягують розгляд даного кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд визнає неявки прокурора безпідставними, такими, що перешкоджають національному судочинству, а відтак таку поведінку прокурора (військової прокуратури Хмельницького гарнізону) Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, суд визнає небажання здійснювати публічне обвинувачення.

Крім цього, у зв`язку із систематичними неявками обвинуваченого, суд визнає його поведінку, як неповагу до суду та дійшов висновку, що на обвинуваченого ОСОБА_3 доцільно накласти грошове стягнення за неявку до суду, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 146 КПК України, під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Оскільки участь обвинуваченого у кримінальному провадженні є обов`язковою, і такий був викликаний до суду в порядку, встановленому КПК України, що стверджується конвертом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся за закінченням терміну зберігання, у судове засідання не прибув без поважних причин, чим ухиляється від явки до суду та виражає неповагу до такого, а тому, суд дійшов висновку про необхідність накладення на обвинуваченого грошового стягнення в розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визнати неналежну організацію публічного обвинувача у даному кримінальному провадженні. Попередити прокурора про наслідки неявки в судове засідання.

На підставі наведеного, керуючись статтею 139 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення за неприбуття до суду в розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень.
Копію ухвали направити ОСОБА_3 для виконання.
Особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту після закінчення строку на подачу заяви про її скасування.

Суддя В. Кузь