ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000095 від 10 лютого 2021 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в.о. керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 червня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мамаївці, Кіцманського району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 лютого 2021 року, за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (місяців) обмеження волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.3 ст.297 КК України (за вчинення злочинів 30.01.2021 року та 01.02.2021 року до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.02.2021 року) і за його вчинення призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч. 1 п. 1, п.п. б КК України переведено не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2021 р. за ч.3 ст. 297 КК України у виді 4 років і 6 місяців обмеження волі з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.02.2021 року більш суворим покаранням за даним вироком, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
_______________________________________________________________
ЄУНСС: 725/1906/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-кп/822/317/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Визнано ОСОБА_7 винуватим за ч.3 ст.297 КК України (за вчинення злочинів 05.02.2021 року та 08.02.2021 року ) та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч. 1 п. 1, п.п. б КК України переведено невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2021 р. за ч.3 ст. 297 КК України у виді 4 років і 6 місяців обмеження волі з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком (за вчинення злочинів 05.02.2021 року та 08.02.2021 року) частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.02.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено обраний тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту його затримання 14 год. 45 хв. 18 березня 2021 року.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 та в.о. керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі просить змінити вирок та пом`якшити призначене покарання, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 5 років обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі також ставить питання про пом`якшення покарання, призначеного вироком суду першої інстанції.
У своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину.
Зазначають, що дані про особу обвинуваченого, склад його сім`ї та матеріальне становище свідчать про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке є занадто суворим для обвинуваченого, а тому вирок підлягає зміні.
В.о. Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок суду шляхом виключення з нього рішення про призначення покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст.297 КК України окремо за кожен з епізодів злочинів та призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 та справедливості остаточного призначеного вироком покарання, прокурор вказує, що судом першої інстанції безпідставно застосовано положення ч.4 ст.70 КК України, оскільки всі епізоди злочинної діяльності, які інкриміновані ОСОБА_7 як до, так і після вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 лютого 2021 року, кваліфіковані за однією частиною статті КК України.
Посилаючись на рішення Об`єднаної палати ККС ВС, зазначає, що у даному випадку спеціальні правила, передбачені ч.4 ст.70 КК України, не застосовуються, а дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати виключно за ч.3 ст.297 КК України.
Таким чином, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду підлягає зміні.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що Обвинувачений ОСОБА_7 08.02.2021 року, перебуваючи на території МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», розташованого за адресою: вул. Кишинівська, 1, м. Чернівці, поблизу могили, де похований Герой Радянського Союзу ОСОБА_10 (роки життя - 26.05.1913-11.06.1986), помітив на вказаній могилі, а саме на надгробній плиті бронзовий барельєф останнього. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення
вказаного барельєфу, з метою подальшої здачі його в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до зазначеної вище могили, де похований ОСОБА_10 , після чого демонтував бронзовий барельєф.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтований барельєф, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 25000 грн.
Крім цього, 30.01.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», розташованого за адресою: вул. Кишинівська, 1, м. Чернівці, поблизу могили, де похований ОСОБА_12 (роки життя - 23.02.1916-05.02.1968), помітив на вказаній могилі, а саме на надгробній плиті бронзовий барельєф останнього. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення вказаного барельєфу, з метою подальшої здачі його в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до зазначеної вище могили, де похований ОСОБА_12 , після чого демонтував бронзовий барельєф.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтований бронзовий барельєф, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.
Також 30.01.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», розташованого за адресою: вул. Кишинівська, 1, м.Чернівці, поблизу могили, де похована ОСОБА_14 (роки життя - 31.12.1902-20.07.1971), помітив на вказаній могилі, а саме на надгробній плиті бронзовий барельєф останньої. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення вказаного барельєфу, з метою подальшої здачі його в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до зазначеної вище могили, де похована ОСОБА_14 , після чого демонтував бронзовий барельєф.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтований барельєф, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій юридичній особі - МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», матеріальну шкоду на загальну суму 18000 грн.
Крім цього, 01.02.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», розташованого за адресою: вул. Кишинівська, 1, м. Чернівці, поблизу могили, де похована ОСОБА_15 (роки життя - 29.12.1916-10.12.1973), помітив на вказаній могилі, а саме на надгробній
плиті бронзовий барельєф останньої. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення вказаного барельєфу, з метою подальшої здачі його в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до зазначеної вище могили, де похована ОСОБА_15 , після чого демонтував бронзовий барельєф.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтований барельєф, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій юридичній особі - МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», матеріальну шкоду на загальну суму 23000 грн.
Також 05.02.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», розташованого за адресою: вул. Кишинівська, 1, м.Чернівці, поблизу могили, де похований ОСОБА_16 , (роки життя - 02.11.1924-04.03.1966), помітив на вказаній могилі, а саме на надгробній плиті бронзовий барельєф останнього. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення вказаного барельєфу, з метою подальшої здачі його в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до зазначеної вище могили, де похований ОСОБА_16 , після чого демонтував бронзовий барельєф.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтований барельєф, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_17 спричинив потерпілій юридичній особі - МКП «Історико-культурний заповідник Кладовища по вул. Зеленій», матеріальну шкоду на загальну суму 24000 грн.
Крім цього, 05.02.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища, розташованого на вулиці Галицький Шлях, у м. Чернівці, поблизу могили, де похований ОСОБА_18 (роки життя - 26.05.1968-28.05.1988), помітив на вказаній могилі дві вази з нержавіючої сталі. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення вказаних ваз, з метою подальшої здачі їх в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_17 підійшов до зазначеної вище могили, де похований ОСОБА_18 , після чого демонтував вказані вази в кількості 2-х (двох) одиниць з нержавіючої сталі.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтовані вази з нержавіючої сталі, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_17 спричинив потерпілій ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.

Також, 05.02.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища, розташованого на вулиці Галицький Шлях, у м. Чернівці, поблизу могили, де похована ОСОБА_20 (роки життя - 11.10.1940-04.08.1994), помітив на вказаній могилі вази з нержавіючої сталі. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення вказаних ваз, з метою подальшої здачі їх в пункт прийому металобрухту та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел та нехтуючи елементарними правилами поведінки, нормами моралі та добропристойності, проявляючи зневагу до пам`яті померлих та місця їх поховання, діючи умисно, протиправно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до зазначеної вище могили, де похована ОСОБА_20 , після чого демонтував вказані вази в кількості 2-х (двох) одиниць з нержавіючої сталі.
В подальшому ОСОБА_7 , тримаючи в руках демонтовані вази з нержавіючої сталі, з місяця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту, розташований за адресою: вул. Хотинська, 11, м. Чернівці, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Брухтпостач». Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2800 грн.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційні скарги сторони захисту та просив її задовольнити, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника та просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора і змінити вирок районного суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 не подавав клопотання про участь у розгляді апеляційної скарг, а тому, відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, апеляційним судом не викликався, оскільки у апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення його правового становища.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.297 КК України та доведеність його вини, апелянтами не оспорюється, висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту щодо незаконності призначеного покарання у зв`язку із його суворістю є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Районний суд при призначення ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.297 КК України у виді 4-х років позбавлення волі, зазначених вимог закону, дотримався, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, не одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом першої інстанції враховано визнання вини, щире каяття та часткове відшкодування заподіяних збитків.
Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Таким чином, на переконання колегії суддів, покарання у виді 4-х років позбавлення волі призначене у межах санкції ч.3 ст.297 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.
Посилання захисника на наявність у ОСОБА_7 збігу тяжких особистих та сімейних обставин скрутне матеріальне становище, що спонукало на вчинення злочину колегія суддів відхиляє, оскільки обвинувачений не був позбавлений можливості влаштуватись на роботу і законним шляхом забезпечувати свою сім`ю.
Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Водночас, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про недотримання судом першої інстанції вимог Закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив сім епізодів наруги над могилою, кожне з яких кваліфікується за ч.3 ст.297 КК України.
Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 лютого 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.297 КК України до чотирьох років шести місяців обмеження волі.
Чотири епізоди злочинної діяльності у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 вчинив до ухвалення зазначеного вироку, а три після.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 08 лютого 2021 року у справі №390/235/19, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Всупереч зазначеним положенням, суд першої інстанції призначив окремі покарання за епізоди злочинної діяльності, і застосував положення ч.4 ст.70 КК України, тим самим допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України, апеляційний суд змінює вирок, якщо така зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого
Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку було застосовано положення ч.4 ст.70 КК України, яка не підлягала застосуванню у даному випадку, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок зміні в цій частині.
Оскільки апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, в решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу в.о. керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України змінити.
Виключити з вироку рішення про призначення покарання ОСОБА_7 окремо за епізодами злочинів та застосування ч.4 ст.70 КК України при призначенні покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка утримується під вартою у той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

19.08.2021 року
(дата засвідчення копії)