Дата документу 16.02.2021 Справа № 937/8560/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/27/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 937/8560/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року, якою повернуто скаргу на бездіяльність слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, відносно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановила:

згідно зі змістом ухвали, 17 листопада 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, відносно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Заявник зазначає, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі, відмовило йому у внесені до ЄРДР відомостей щодо злочину, вчиненому співробітниками УПП в Херсонській області.

Повертаючи скаргу слідчий суддя зазначила, що скарга подана після закінчення десятиденного строку на оскарження допущеної бездіяльності, а особа, яка подала скаргу, не порушує питання про поновлення цього строку.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, а висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи. В скарзі заявником зазначалось, що відповідь на заяву ОСОБА_6 отримав 05.11.2020, а тому вважали строк на оскарження заявником не пропущено, проте якщо слідчий суддя дійде іншого висновку просили поновити строк на оскарження у зв`язку з поважністю причин, скільки про прийняте рішення заявник дізнався саме 05.11.2020, а не 22.10.2020. Таким чином, заявником ставилось перед судом питання про поновлення строку на оскарження. Крім того, слідчий суддя зазначив, що скаргу разом з матеріалам слід повернути ОСОБА_8 , який не має жодного відношення до вказаної справи.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 18.11.2020 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні відомості про вчинення злочину за заявою ОСОБА_6 від 19.10.2020 та розпочати досудове розслідування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; заявника та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року, винесеному за конституційним зверненням гр. ОСОБА_9 , вказано, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності усіх органів державної влади, посадових та службових осіб згідно до вимог ст.55 Конституції України гарантовано кожному, і скарги на рішення, вчинення дій або бездіяльності усіх суб`єктів владних повноважень за заявами та повідомленнями про скоєнні чи підготовці до скоєння злочину, суди повинні розглядати та вирішувати в порядку кримінального провадження.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 року, недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перешкодою для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади

Неодноразово Верховний Суд звертав увагу на ухвалу Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 р. щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» де зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Так, законодавцем відповідно до пп.1-11 ч.1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому розслідування: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, з наданих суду матеріалів вбачається, що 19.10.2020 заявник ОСОБА_6 в електронному вигляді на офіційному веб-сайті подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі заяву про вчинення кримінального правопорушення співробітниками УПП в Херсонській області.

05.11.2020 ОСОБА_6 поштовим листом простої кореспонденції отримав повідомлення від ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 22.10.2020, в якому зазначено, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, та вказана заява направлена до Департаменту ПП НП України з метою ініціювання службової перевірки.

Представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 не погоджуючись з прийнятим рішенням Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі звернувся із скаргою в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвалою слідчого судді від 18.11.2020 скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 було повернуто у зв`язку з тим, що скаржник звернуся до суду після закінчення десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого та не порушує питання про поновлення пропущеного строку.

На думку колегії суддів, прийнята слідчим суддею ухвала вказаним вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.

Приймаючи рішення про повернення скарги представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що вказана бездіяльність була оскаржена із порушенням строку на оскарження. В обґрунтування цього рішення слідчий суддя посилався на положення ст.214 КПК України, згідно з якими, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, повертаючи скаргу за пропуском встановленого законом строку на оскарження бездіяльності слідчого, не надав належну оцінку обставинам про те, що заявника фактично було повідомлено про рішення прийняте за наслідком поданої ним заяви, вже після спливу строку на оскарження.

Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що в мотивувальній частині скарги зазначається те, що відповідь на заяву про вчинення злочину ОСОБА_6 , отримано 05.11.2020, а тому заявник не вважає, що він пропустив строк оскарження бездіяльності слідчого.

Судова колегія вважає, що вимоги кримінального процесуального закону України не зобов`язують заявника контролювати строки внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Заявник ОСОБА_6 маючи впевненість про те, що заява була розглянута, а відомості внесені до ЄРДР, фактично не міг контролювати строки на оскарження щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Скарга на бездіяльність слідчого була подана до суду після того, як ОСОБА_6 отримав лист від уповноважених осіб, в межах визначеного строку на оскарження такої бездіяльності.

Таким чином, колегія суддів надаючи оцінку матеріалам провадження доходить до висновку, що слідчий суддя в ухвалі не надав належної оцінки доводам представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про отримання відповіді на заяву про вчинення злочину, а формально підійшов до розгляду вказаної справи і загальними формулюваннями зазначив підстави для повернення скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що повертаючи скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя порушив право особи на оскарження в суді рішень дій або бездіяльності службових осіб, яке гарантовано йому державою.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з мотивів порушення вимог кримінального процесуального закону, а матеріали провадження поверненню до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення скарги представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, і підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого суду необхідно врахувати висновки колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, відносно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження за скаргою представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4