Справа№ 640/9504/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальне провадження № 000634, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов на Дону РФ , громадянина України, освіта середня , не працюючого, не одруженого , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.2 , 296 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296 ч. 2, ст. 296 ч. 4 КК України.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин: 22.12.2016 близько о 21.10 години в приміщенні кафе «Шафран», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 303, перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У цей час у приміщення вказаного кафе зайшов ОСОБА_5 та через деякий час вийшов на паркувальний майданчик, де знаходились автомобілі зазначених осіб.

Поведінка ОСОБА_5 здалася ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підозрілою, та вказувала, на їх думку, на наміри ОСОБА_5 вчинити дії, направлені на незаконне заволодіння транспортними засобами.

З метою з`ясування причин підозрілої поведінки ОСОБА_5 громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вийшли з приміщення кафе на вулицю та почали наближатися до нього, після чого ОСОБА_5 почав тікати, проте ОСОБА_12 наздогнав його та схопив за одяг.

Після цього близько о 21.28 знайомі ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, які знаходились в автомобілі марки «ТОЙОТА Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , навпроти кафе «Шафран» за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 307, використовуючи зазначені обставини як незначний привід для вчинення хуліганських дій, підбігли до ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , і діючи разом з ОСОБА_5 , тобто групою осіб, маючи умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок почали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які у той час знаходились на паркувальному майданчику біля приміщення кафе «Шафран», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 303.

Так, особисто ОСОБА_5 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком лівої руки в область лівого ока і в цей же час ОСОБА_6 наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва, а ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 один удар кулаком лівої руки в область лівого виску. Від вказаних ударів потерпілий ОСОБА_12 впав на землю і не міг чинити опору, однак, незважаючи на це, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , продовжили наносити удари ногами ОСОБА_12 , завдавши не менше трьох ударів ногами по тулубу, в той час як останній лежав на землі, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців на обличчі, садна на тілі та верхній губі, а також в лівій навколо очній ділянці з крововиливом.

Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_5 , діючи в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, почали умисно наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_8 , при цьому висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку голови справа, від якого ОСОБА_8 впав на землю та втратив свідомість, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена особа продовжили наносити ОСОБА_8 удари, завдавши не менше 5 ударів ногами по тулубу та обличчю, спричинивши ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців на голові.

Після цього, невстановлена слідством особа умисно нанесла потерпілому ОСОБА_13 один удар кулаком руки в область спини, від якого останній впав на землю на лівий бік. ОСОБА_5 діючи в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою, продовжуючи свої хуліганські дії почали безпричинно, наносити ОСОБА_13 удари по різним частинам тіла, завдавши не менш 4-х ударів ногами по тулубу та обличчю, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правого очного яблука та садна на обличчі.

Таким чином, ОСОБА_5 , в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою, 22.12.2016р. близько 21.28 годин знаходячись на паркувальноиу майданчику біля приміщення кафе «Шафран», розташованого за адресою : м.Харків вул.. Ак.Папвлова, 303, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства і бажаючи цього, вчинив хуліганство, яке полягало у грубому порушенні громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю поєднаному із завданням потерпілим побоїв, що спричинило тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , та тривале порушення спокою громадян.

Крім того, 22.12.2016 близько о 21.30 ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, знаходячись в салоні автомобіля марки «ТОЙОТА Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , під керуванням останнього, на перехресті вулиць Ак. Павлова і Валентинівська в м. Харкові побачили автомобіль марки «Lexus ES 250», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому знаходився ОСОБА_11 .

Маючи раптово виниклий спільний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, діючи безпричинно, з особливою зухвалістю, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, залишили автомобіль марки «ТОЙОТА Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , та підійшли до автомобілю марки «Lexus ES 250», д.н.з. НОМЕР_2 , де, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_11 , почали безпричинно погрожувати йому застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я. При цьому ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, умисно і узгоджено між собою, під час хуліганських дій, за допомогою предметів, заздалегідь заготовлених ними для нанесення тілесних ушкоджень, намагались заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, використовуючи ніж, з хуліганських мотивів, безпричинно, умисно прорізав задню ліву шину автомобіля марки «Lexus ES 250», д.н.з. НОМЕР_2 . Одночасно ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою використовуючи предмет схожий на пістолет, з хуліганських мотивів, безпричинно, погрожуючи ОСОБА_11 заподіяти тілесні ушкодження за допомогою вказаного предмету, умисно наніс ним три удари по лобовому склу вказаного автомобіля, чим пошкодив його, а ОСОБА_5 , діючи умисно і узгоджено в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, із хуліганських мотивів, безпричинно наніс декілька ударів ногами по передній пасажирській двері зазначеного автомобіля. ОСОБА_11 , побоюючись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи реальну небезпеку, на вказаному автомобілі почав рух заднім ходом.

Під час виїзду з паркувального майданчика на перехресті вулиць Ак. Павлова і Валентинівська в м. Харкові ОСОБА_11 , рятуючись від неправомірних дій вказаних осіб, допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_14 , який в цей час зупинився на червоний сигнал світлофору на перехресті, у зв`язку з чим було порушено нормальний рух транспорту на зазначеній ділянці автодороги.

Після чого, ОСОБА_11 , побоюючись продовження хуліганський дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленої слідством особи, продовжив рух по вулиці Ак. Павлова м. Харкова в напрямку Московського ВП ГУНП в Харківській області.

ОСОБА_5 в групі із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, продовжуючи свої хуліганські дії, сіли в автомобіль марки «ТОЙОТА Land Cruiser», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та почали переслідувати автомобіль марки «Lexus ES 250», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 .

Під час переслідування та руху по вул. Ак. Павлова в м. Харкові, яка є громадським місцем та у цей час доби - автодорогою із жвавим рухом транспортних засобів, порушуючи нормальний дорожній рух та спокій громадян, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа здійснили постріли з невстановленої в ході досудового розслідування зброї, та, не наздогнавши ОСОБА_11 , припинили свої хуліганські дії.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та невстановленої слідством особи, які виразились у пошкодженні автомобіля марки «Lexus ES 250», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , останньому спричинені матеріальні збитки, які становлять 120706,47 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та невстановленою особою, 22.12.2016р. близько 21.30 знаходячись на паркувальному майданчику біля приміщення кафе «Шафран», розташованого за адресою : м.Харків вул.. Ак. Павлова, 303 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства і бажаючи цього, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, поєднаному із погрозою застосуваня насильства, яке виразилося у пошкодженні майна, а саме автомобіля марки «Lexus ES 250», д.н.з. НОМЕР_2 , на загальну суму 120706 грн. 47 коп., та триваючому порушенні спокою громадян.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, пояснивши, що він не причетний до описаних у обвинувальному акті подій. В м. Харкові він 22.12.2016 не був. 22.12.2016 він цілий день перебував у м. Куп`янськ, зокрема в період часу з 17.00 год. по 20.30 год. він як завжди по четвергах тренувався в спортзалі Куп`янської ДЮСШ, де його бачили його знайомі. В цей вечір у зв`язку з річницею смерті дідуся він пригощав солодощами та безалкогольними напоями своїх знайомих, які були присутні на тренуванні. Після закінчення тренування деякий час спілкувався на вулиці з товаришами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Після чого, пішов до бабусі, де до 21.30 години був присутній його батько.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 йому не знайомі, він їх ніколи не бачив.
ОСОБА_5 також пояснив, що зі слів працівників правоохоронних органів, які його затримали, таке затримання пов`язане з тим, що в ході досудового розслідування було встановлено, що він спілкувався з ОСОБА_6 по телефону. Обвинувачений пояснив, що він дійсно знайомий з ОСОБА_6 , познайомився з ним через спільних знайомих. ОСОБА_6 обіцяв йому через свої зв`язки допомогти влаштуватися на роботу тренером в одному із спортивних залів. З ОСОБА_6 він кілька разів спілкувався особисто і кілька разів по телефону. Йому не відомо, чим займається ОСОБА_6 22.12.2016 року він точно не бачився із ОСОБА_6 , чи спілкувалися з ним по телефону в цей день не пам`ятає. З ОСОБА_7 обвинувачений не знайомий, будь-яких відносин не має. Про події, що мали місце 22.12.2016 р. біля приміщення кафе «Шафран», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 303, вперше почув після того, як його було затримано працівниками правоохоронних органів.

Суд у відповідності до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи з приписів ст. 373 ч.3 КПК України, відповідно до яких, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що обставини обвинувачення ОСОБА_5 , викладені у обвинувальному акті не знайшли свого об`єктивного підтвердження, стороною обвинувачення не спростовано версію подій надану обвинуваченим, його вина в інкримінованих злочинах не доведена, а тому ОСОБА_5 підлягає виправданню.

Допитані в судовому засіданні свідки обвинувачення пояснили :
- ОСОБА_17 , пояснив суду, що він працює в охоронній агенції «Охорона та безпека». 22.12.2016 р. у вечірній час прибув з напарником ОСОБА_18 за викликом до кафе «Шафран» розташованого за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 303. Зі слів директора закладу на нього був скоєний напад, ким і з якою метою він не пояснив. Після чого приїхали працівники поліції. Обвинуваченого ОСОБА_5 він не знає і ніколи не бачив раніше;

- ОСОБА_19 дав аналогічні показання, згідно яких він працює в охоронній агенції «Охорона та безпека». 22.12.2016 р. у вечірній час прибув з напарником ОСОБА_17 за викликом до кафе «Шафран» розташованого за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 303. Зі слів директора закладу на нього був скоєний напад, ким і з якою метою він не пояснив. Після чого приїхали працівники поліції. Обвинуваченого ОСОБА_5 він не знає і ніколи не бачив раніше;

- ОСОБА_20 , пояснив суду, щовін 22.12.2016 р. близько 22 години рухався на автомобілі Шевроле авео по вул. Блюхера, де на перехресті з вул. Ак. Павлова його автомобіль вдарив автомобіль чорного кольору і поїхав з місця ДТП, приблизно через 2 години водій ОСОБА_21 або ОСОБА_22 повернувся на місце ДТП, де працівники поліції склали протокол. Як пояснив водій цей водій , він вчинив ДТП по причині загрози його життю та здоров`ю з боку невідомих осіб. Обвинуваченого ОСОБА_5 він не знає;

- ОСОБА_23 , пояснив суду, що він є працівником поліції, у грудні 2016 року він прибув за викликом до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за фактом ДТП. Біля будівлі кафе було багато людей, як йому стало відомо на місці, до приїзду поліції там відбувалася бійка між особами. Хто потерпілі він не знає, особу ОСОБА_5 він не знає раніше його не бачив;

- ОСОБА_24 , пояснила суду, щостаном на грудень 2016 року вона працювала адміністратором в кафе «Шафран», знає громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . У грудні 2016 р. у вечірній час вона знаходилась у кафе, до кафе зайшли 3 чоловіка з пістолетом де скоїли напад на вказаних чоловіків, як в кафе так і біля нього. З цього приводу вона була допитана під час досудового розслідування, які надавала показання в повному обсязі не пам`ятає, розповідала про обставини які сталися у приміщенні кафе. Слідчий приїжджав до неї в кафе де проводив впізнання по фотознімкам осіб, які вчинили напад на вищевказаних громадян у приміщені кафе. При цьому, наскільки вона пам`ятає не впізнала нікого по фотознімкам які їй надавав слідчий. ОСОБА_5 вона вперше бачить у судовому засіданні, раніше вона його не бачила. Категорично заперечила, що ОСОБА_5 був причетний до нападу на ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в кафе «Шафран» у грудні 2016 р.;

- ОСОБА_25 , пояснила суду, щостаном на грудень 2016 року вона працювала в кафе «Шафран» кухарем, в грудні 2016 р. на чоловіків, які знаходилися в приміщенні кафе був скоєний напад. З нею слідчий проводив впізнання по фотознімкам осіб які скоїли напад в приміщені кафе. На момент впізнання осіб по фотознімкам вона не була впевнена, що впізнала ОСОБА_5 на фотознімках. В приміщенні кафе вона бачила особу не слов`янської національності, а не ОСОБА_5 . ОСОБА_5 раніше не бачила, перший раз побачила у судовому засіданні;

Інші докази, які надані прокурором в судовому засіданні, і досліджені в судовому засіданні, а саме:
-заява потерпілого ОСОБА_11 від 12.06.2017 р. про відмову від цивільного позову та відмову від майнових претензій до ОСОБА_5 , прийнята СУ ГУНП у Харківській області 12.06.2017 р., в якій потерпілий відмовляється від цивільного позову та майнових претензій до ОСОБА_5 , просить закрити кримінальне провадження №0000634 за підозрою ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 140-141);
-заява потерпілого ОСОБА_12 від 12.06.2017 р. про закриття кримінального провадження та відмову від майнових претензій до ОСОБА_5 , прийнята СУ ГУНП у Харківській області 12.06.2017 р., в якій потерпілий відмовляється від цивільного позову та майнових претензій до ОСОБА_5 , просить закрити кримінальне провадження №0000634 за підозрою ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 147-148);
-заява потерпілого ОСОБА_8 від 12.06.2017 р. про відмову від цивільного позову та відмову від майнових претензій до ОСОБА_5 , прийнята СУ ГУНП у Харківській області 12.06.2017 р., в якій потерпілий відмовляється від майнових претензій до ОСОБА_5 , просить закрити кримінальне провадження №0000634 за підозрою ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 154-155);
-список працівників Куп`янської ДЮСШ станом на 30.04.2017 р. та довідка Куп`янської ДЮСШ від 11.05.2017 р., згідно яких ОСОБА_5 не був працевлаштований в закладі у 2016-2017 навчальному році (т. 1 а.с. 184-185);
-копія постанови Київського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 р. по справі №640/1687/17 та копія протоколу складеного 01.02.2017 р. по відношенню до потерпілого ОСОБА_11 , згідно яких потерпілого ОСОБА_11 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України за фактом ДТП, яка сталася 22.12.2016 р. в районі перехрестя вул. Академіка Павлова з вул. Валентинівської у м. Харкові;
-копія заяви потерпілого ОСОБА_13 прийнятої 23.12.2016 р. з проханням вжити заходів відносно групи осіб, які 22.12.2016 р. за адресою АДРЕСА_2 спричинили йому тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 6);
-копія заяви потерпілого ОСОБА_12 прийнятої 22.12.2016 р. з проханням вжити заходів відносно групи осіб, які 22.12.2016 р. за адресою АДРЕСА_2 спричинили йому тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 7);
-копія заяви потерпілого ОСОБА_11 прийнятої 23.12.2016 р. з проханням вжити заходів відносно невідомих йому осіб, які 22.12.2016 р. маючи при собі предмети, схожі на пістолети, намагалися заволодіти його майном, а саме автомобілем Lexus ES 250, д.н.з. НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 8);
-копія протоколу огляду місця події від 22.12.2016 р., згідно якого проведено огляд території біля будівлі кафе «Шафран» та самих приміщень кафе «Шафран» за адресою вул. Академіка Павлова, 303 (т. 2 а.с. 9-14);
-копія протоколу огляду місця події від ХХ 12.2016 р., згідно якого проведено огляд автомобіля Lexus ES 250, д.н.з. НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 15-20);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2016 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_11 при впізнанні особи, яка 22.12.2016 р. ножем пошкодила його автомобіль та наносила тілесні ушкодження його знайомим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , вказав на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 28-30);
-копія протоколу проведення слідчого експерименту від 29.12.2016 р., в ході якого потерпілим ОСОБА_11 частково відтворено події, що мали місце 22.12.2016 р. на території біля будівлі кафе «Шафран» за адресою вул. Академіка Павлова, 303 (т. 2 а.с. 31-32);
-копія висновку судової авто-товарознавчої експертизи №113 складеного 23.01.2017 р., згідно якого ринкова вартість автомобіля Lexus S 250, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП становить 1 268 479,19 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Lexus S 250, д.н.з. НОМЕР_2 становить 120 706,47 грн., пошкодження, які отримав зазначений автомобіль в результаті скоєного правопорушення вказані в дослідницькій частині експертизи (т. 2 а.с. 35-44);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2016 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_8 при впізнанні особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження та пошкодила автомобіль належний ОСОБА_11 , вказав на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 48-50);
-копія висновку експерта №7615-Ая/16 від 23.12.2016 р., відповідно до якого громадянину ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення та могли бути отримані протягом 1 доби до огляду, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 55);
-копія протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2016 р., в ході якого потерпілим ОСОБА_8 частково відтворено події, що мали місце 22.12.2016 р. на території біля будівлі кафе «Шафран» за адресою вул. Академіка Павлова, 303 (т. 2 а.с. 56-58);
-копія висновку експерта №7726-Ая/16 від 29.12.2016 р., відповідно до якого громадянину ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення та могли бути отримані протягом 1 доби до огляду, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли утворитися при обставинах, на які він вказує у протоколі проведення слідчого експерименту від 26.12.2016 р. (т. 2 а.с. 61);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2016 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_12 при впізнанні особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження та пошкодила автомобіль належний ОСОБА_11 , вказав на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 65-67);
-копія висновку експерта №7614-ая/16 від 23-27.12.2016 р., відповідно до якого громадянину ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, садно на тлі синця на верхній губі, садна на тлі синця в лівій навколо очній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-стиснення та могли бути отримані протягом 1 доби до огляду, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 69-70);
-копія протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2016 р., в ході якого потерпілим ОСОБА_12 частково відтворено події, що мали місце 22.12.2016 р. на території біля будівлі кафе «Шафран» за адресою вул. Академіка Павлова, 303 (т. 2 а.с. 71-73);
-копія висновку експерта №7727-ая/16 від 28-29.12.2016 р., відповідно до якого громадянину ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, садно на тлі синця на верхній губі, садна на тлі синця в лівій навколо очній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболону лівого ока, показання гр. ОСОБА_12 дані ним при проведенні слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 76-77);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2016 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_13 при впізнанні особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження, вказав на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 80-82);
-копія висновку експерта №7613-ая/16 від 23.12.2016 р., , відповідно до якого громадянину ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців та садна, субкон`юнктивальний крововилив у наріжному відділі правого очного яблука, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар-стиснення, тертя-ковзання та могли бути отримані в межах доби до проведення експертизи, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, характер та локалізація тілесних ушкоджень не є типовою для самопричинення (т. 2 а.с. 83-84);
-копія протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2016 р., в ході якого потерпілим ОСОБА_13 частково відтворено події, що мали місце 22.12.2016 р. на території біля будівлі кафе «Шафран» за адресою вул. Академіка Павлова, 303 (т. 2 а.с. 85-86);
-копія висновку експерта №7725-ая/16 від 30.12.2016 р., відповідно до якого громадянину ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців та садна, субкон`юнктивальний крововилив у наріжному відділі правого очного яблука, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар-стиснення, тертя-ковзання та могли бути отримані в межах доби до проведення експертизи, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, свідчення гр. ОСОБА_13 викладені в протоколі слідчого експерименту від 25.12.2016 щодо механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідають об`єктивним судово-медичним даним (т. 2 а.с. 89-90);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12. або 28.12.2016 р., згідно якого свідок ОСОБА_26 при впізнанні особи, яка 22.12.2016 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та пошкодила автомобіль марки «Lexus ES 250», вказала на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 91-93), довідка до протоколу впізнання складена 25.12.2016 р. (т. 2 а.с. 93);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.12.2016 р., згідно якого свідок ОСОБА_24 при впізнанні особи, яка 22.12.2016 нанесла тілесні ушкодження її знайомим та пошкодила автомобіль марки «Lexus ES 250», вказала на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 94-96);
-копія протоколу проведення слідчого експерименту від 25.12.2016 р., в ході якого свідком ОСОБА_24 частково описано та відтворено події, що мали місце 22.12.2016 р. на території біля будівлі кафе «Шафран» за адресою вул. Академіка Павлова, 303. Відповідно до протоколу під час проведення слідчого експерименту було складено плани і схеми, виготовлені графічні зображення, відбитки та зліпки, однак вказані матеріали до суду не надано (т. 2 а.с. 97-98);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.12.2016 р., згідно якого свідок ОСОБА_30 при впізнанні особи, яку вона бачила під час нанесення тілесних ушкоджень відвідувачам кафе «Шафран», вказав на ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 99-101);
-копія висновку експерта №Е-4 КТ/4 ЗВЗ від 28.03.2017 р. щодо наданих відео файлів (т. 2 а.с. 108-113);
-копія протоколу огляду предмета від 04.04.2017 р. в рамках якого проведено огляд 4 ДВД дисків, на яких збережено відеофайли з камер спостереження розміщених всередині та зовні приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та стоп-кадри, на яких зафіксовано події 22.12.2016 р., та відповідні СД диски (т. 2 а.с. 115-130),
-копія протоколу огляду предмета від 10.05.2017 р. в рамках якого проведено огляд ДВД диску білого кольору, на яких збережено відеозаписи із нагрудних камер поліцейського та відповідний СД диск (т. 2 а.с. 218-219).

Допитані в судовому засіданні свідки з боку захисту :
- ОСОБА_31 , пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 займався боротьбою в Куп`янській ДЮСШта фактично був її тренером по вільній боротьбі. 22.12.2016 р. вона з 17.00 до приблизно 20.30 була на тренуванні у спортшколі у м. Куп`янськ Харківської області, на тренуванні був присутній ОСОБА_5 . Після тренування ОСОБА_5 та інші учасники тренування їли солодощі та пили безалкогольні напої, які приніс ОСОБА_5 у зв`язку з річницею смерті його дідуся. Після чого всі розійшлися зі спортзалу;

- ОСОБА_32 , пояснив суду, що знає ОСОБА_5 , оскільки тренується в спортивній школі, де обвинувачений є фактично тренером з вільної боротьби. 22.12.2016 р. свідок був на тренуванні по вільній боротьбі в спорт школі м. Куп`янська, приблизно з 17.00 год. до 20.30 год., на тренуванні були присутні інші особи у тому числі і ОСОБА_5 . Після тренування свідок поїхав додому;

- ОСОБА_16 , пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_5 , оскільки тренується в спортивній школі, де обвинувачений є фактично тренером з вільної боротьби. 22.12.2016 р. свідок був на тренуванні по вільній боротьбі в спорт школі м. Куп`янська, приблизно з 17.00 год. до 20.30 год., на тренуванні були присутні інші особи у тому числі і ОСОБА_5 . Після тренування він, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 разом вийшли зі спортивної шкоди, ще деякий час поспілкувалися біля кіоску «Кулиничі», після чого він з братом ОСОБА_15 поїхали додому, а ОСОБА_5 пішов до своєї бабусі;

- ОСОБА_15 , пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_5 , оскільки тренується в спортивній школі, де обвинувачений є фактично тренером з вільної боротьби. 22.12.2016 р. свідок був на тренуванні по вільній боротьбі в спорт школі м. Куп`янська, приблизно з 17.00 год. до 20.30 год., на тренуванні були присутні інші особи у тому числі і ОСОБА_5 . Після тренування він, ОСОБА_16 та ОСОБА_5 разом вийшли зі спортивної шкоди, ще деякий час поспілкувалися біля кіоску «Кулиничі», після чого він з братом ОСОБА_16 поїхали додому, а ОСОБА_5 пішов до своєї бабусі;

- ОСОБА_33 , пояснив суду, що він є батьком ОСОБА_5 22.12.2016 р. перед тренуванням, яке ОСОБА_5 відвідує по четвергам, він взяв з собою солодощі та напої, щоб поминути померлого діда. Приблизно з 17.00 год. до 20.30 год. 22.12.2016 р. ОСОБА_5 знаходився на тренуванні у спорт школі м. Куп`янськ де займається вільною боротьбою. Ввечері свідок ОСОБА_33 пішов до своєї матері (бабусі обвинуваченого), куди після тренування прийшов і обвинувачений. Там свідок ОСОБА_33 був приблизно до 21.30 год. увесь цей час обвинувачений був в будинку;

- ОСОБА_34 , пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_5 , оскільки він є тренером, а ОСОБА_5 його вихованець , 22.12.2016 р. ОСОБА_5 був на тренуванні по вільній боротьбі в спорт школі м. Куп`янська, приблизно з 17.00 год. до 20.30 год., про це він надавав свідчення через декілька днів після 22.12.2016р. в суді, коли відносно ОСОБА_5 обирали запобіжний захід.

Норми ст. 22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту.
За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст.7,23 КПК України закріплений принцип безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Згідно ст.95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Прокурором в якості доказів винуватості ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях надано заяви потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , протоколи проведення слідчого експерименту за участі потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .
Проте самі потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 до суду не з`явилися, показання суду не надали.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні копій заяв потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 6-8) не вбачається за можливе встановити, які саме дії були вчинено відносно потерпілих.
В заявах потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 міститься загальне посилання на спричинення їм тілесних ушкоджень групою осіб. При цьому, відсутні будь-які посилання, крім вказівки на місце та час, на обставини за яких було вчинено протиправне посягання, зокрема кількість нападників, відомості щодо їх зовнішніх ознак, антропометричних даних тощо. В заяві ОСОБА_11 взагалі мова йде виключно про намагання групи осіб заволодіти автомобілем потерпілого та відсутні посилання на вчинення дій описаних у обвинувальному акті щодо пошкодження автомобіля та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .
Отже, зазначені документи не містять даних, з які б свідчили про причетність обвинуваченого до інкримінованих його протиправних дій. Крім того, в зазначених документах зафіксовано показання потерпілих, які суд безпосередньо не сприймав, сторона захисту не мала можливості шляхом участі у допиті вказаних осіб реалізувати своє право на захист від пред`явленого обвинувачення.
При цьому, в матеріалах справи містяться заяви потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 в яких вони відмовляються від майнових претензій до ОСОБА_5 та просять закрити кримінальне провадження відносно нього.

Прокурором в якості доказів винуватості ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях надано протоколи впізнання особи за фотознімками від 23.12.2016 р., в яких потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_5 як особу, за участі якої було здійснено напад на потерпілих та спричинено їм тілесні ушкодження, а також пошкоджено автомобіль.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 КПК України свідкові, потерпілому, обвинуваченому під час судового розгляду можуть бути пред`явлені для впізнання особа чи річ. Як зазначалося вище, потерпілі в судове засідання не з`явилися та не надали своїх показань суду. Сторона захисту була позбавлена права захищатися від пред`явленого обвинувачення, шляхом проведення допиту потерпілих та пред`явлення їм особи для впізнання.
Крім того, суд відзначає, що в своїх заявах потерпілі не вказували на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а посилалися на вчинення такого правопорушення невідомими особами.
Відомості в ЄРДР було внесено 23.12.2016 р. о 08.57 год. (т. 2 а.с. 1).
Перше пред`явлення до впізнання за фотознімками було проведено вже 23.12.2016 р. о 10.35-10.42 год. (т. 2 а.с. 65-67). В рамках зазначеної слідчої дії використано фотознімок обвинуваченого, міститься посилання на відомості про реєстрацію місця його проживання.
При цьому, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей про проведення слідчих та/або оперативно-розшукових дій, за наслідками яких органом досудового розслідування було встановлено особу потенційного підозрюваного ОСОБА_5 , виготовлено його фотографії для використання під час пред`явлення до впізнання та отримано персональні дані.
Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Суд критично відноситься до версії органів досудового розслідування про причетність обвинуваченого до подій, що мали місце 22.12.2016 р. Стороною обвинувачення не надано обґрунтованих пояснень, яким чином за півтори години з моменту внесення відомостей до ЄРДР до моменту пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, було встановлено ймовірну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, встановлено особу ОСОБА_5 , отримано його фотознімки та ідентифіковано їх як фотознімки обвинуваченого.
Посилання прокурора на рапорт заступника начальника відділу УКР ГУНП в Харківській області ОСОБА_35 без дати (т. 2 а.с. 104) суд не приймає, оскільки по-перше, рапорт не містить відомостей про проведені оперативно-розшукові заходи, на підставі яких було встановлено, викладені в рапорті обставини, по-друге, згідно супровідного листа начальника відділу УКР ГУНП в Харківській області від 06.01.2017 р. відповідні заходи проводилися на підставі доручення слідчого від 26.12.2016 р., тобто доручення слідчим надано і відповідно складено рапорт вже після проведення впізнання.
Згідно ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Стороною обвинувачення не доведено, що докази використані під час пред`явлення особи до впізнання отримано у порядку, встановленому КПК України. Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, зокрема короткий проміжок часу між моментом внесення відомостей до ЄРДР (08.57 год.) та пред`явлення до впізнання (10.35 год.) законність отримання персональних даних про обвинуваченого, його фотознімку і відомостей щодо його ймовірної причетності до протиправних дій, викликає обґрунтовані сумніви.
Враховуючи, що матеріали справи містять суперечливі позиції потерпілих з приводу причетності обвинуваченого до вчинення щодо них кримінального правопорушення, а також те, що усунути такі суперечності в ході судового розгляду не представилося можливим, у зв`язку з втратою потерпілими інтересу до кримінального провадження, а допустимість наданих протоколів пред`явлення потерпілим для впізнання особи обвинуваченого прокурором не доведено, суд в сулу ч. 4 ст. 17 КПК України та ч. 3 ст. 62 Конституції України не має підстав враховувати як належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях заяви потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , протоколи проведення слідчого експерименту за участі потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .
Суд не приймає, як належні докази надані прокурором - протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході яких свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 впізнали ОСОБА_5 як особу, за участі якої було здійснено напад на потерпілих та спричинено їм тілесні ушкодження, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 цей факт заперечили, заявивши, що не впізнають ОСОБА_5 , а участь у нападі приймала зовсім інша особа.
Свідок ОСОБА_24 , переглянувши протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.12.2016 року (т. 2 а.с. 94-96) підтвердила свою безпосередню участь в слідчій дії, належність їй підписів в документі, однак зазначила про невідповідність обставин проведення впізнання з зафіксованими у протоколі даними. Так, свідок зазначила, що впізнання проводилося не у приміщенні СУ ГУНП у Харківській області, а на її робочому місці в кафе, слідчим їй було запропоновано підписати вже повністю заповнений протокол, під час проведення слідчої дії вона зазначала, що не впевнена в тому, що на фотознімку зображено особу нападника. Крім того, в судовому засіданні свідок категорична заперечила, що обвинувачений є особою яка перебувала в кафе «Шафран» 22.12.2016 р. та наносила тілесні ушкодження потерпілим.
Аналогічні обставини щодо процесу пред`явлення особи для впізнання під час досудового розслідування повідомила під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 .
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.03.2020 р. по справі № 666/5448/15-к висловив правову позицію згідно якої саме надані безпосередньо в судовому засіданні показання свідка, який заперечив факт впізнання обвинуваченого та спростував дані, надані ними під час досудового розслідування перевалюють над протоколами впізнання особи.
Суд також вважає неналежними докази, які надані прокурором - протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_30 впізнала ОСОБА_5 як особу, яку вона бачила під час нанесення тілесних ушкоджень відвідувачам кафе «Шафран» (т. 2 а.с. 99-101).
Свідок ОСОБА_30 у судовому засіданні не допитувалася, суд безпосередньо не сприймав її покази, сторона захисту не мала можливості шляхом участі у допиті вказаної особи реалізувати своє право на захист від пред`явленого обвинувачення, поставити під сумнів можливість свідком об`єктивно сприймати обставини та дотримання процедури впізнання тощо. Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання слідчим не дотримано вимог ч. 1 ст. 228 КПК України, оскільки слідчим попередньо не з`ясовано, чи може особа, яка впізнає, впізнати особу, та не опитано її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи.
Крім того, протоколи пред`явлення свідкам ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_30 особи для впізнання за фотознімками мають не застережені учасниками слідчої дії виправлення дати проведення слідчої дії, номера ЄРДР в рамках якого така слідча дія проводилася тощо. При цьому, впізнання проведено не за фотознімками, а за чорно-білими ксерокопіями фотознімків.
Протокол пред`явлення свідку ОСОБА_25 особи для впізнання за фотознімками датований 23.12 або 28.12.2016 р., в той час коли довідка приєднана до вказаного протоколу впізнання датована 25.12.2016 р. і містить посилання що вона складена до протоколу від 25.12.2016 р. (т. 2 а.с. 91-93).
Що стосується протоколів впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с. 28-29) , потерпілого ОСОБА_8 ( т. 2 а.с. 48-49), потерпілого ОСОБА_12 (т.2 а.с. 65-66), потерпілого ОСОБА_13 (т.2 а.с. 80-81), свідка ОСОБА_25 (т.2 а.с. 91-92), свідка ОСОБА_24 (т.2 а.с. 94-95), ОСОБА_30 (т. 2 а.с. 99-100), то суд оцінює їх критично та визнає недопустимим доказом з огляду на те, що потерпілим та свідкам для впізнання було надано ксерокопії фотознімків чотирьох осіб чоловічої статі, при цьому на ксерокопії фотознімку обвинуваченого ОСОБА_5 мається два фону світлий і темний , а всі інші зображення на одному фоні, що у свою чергу ставить під сумнів об`єктивність проведення зазначеної слідчої дії. Крім того, всупереч вимогам статей 228, 231 КПК перед пред`явленням особи для впізнання слідчим не зазначено, за якими саме рисами обличчя потерпілі та свідки можуть впізнати особу, яка буде пред`явлена їм для впізнання. Що повністю відповідає висновку зазначеному в постанові ВС від 24.09.2020р. у справі № 306/26/17.
Крім того, надані прокурором протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками суперечать показанням допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_38 , які підтвердили, що обвинувачений 22.12.2016 р. орієнтовно з 17.00 год. по 20.30 год. перебував у Куп`янській ДЮСШ на тренуванні, де вони його бачили, а також свідка ОСОБА_33 , який підтвердив, що до 21.30 год. він з обвинуваченим перебували за місцем мешканням бабусі обвинуваченого у м. Куп`янськ.
Стороною обвинувачення не спростовано достовірність зазначених показань, які виключають присутність обвинуваченого у м. Харкові 22.12.2016 р. близько 21.10 год.
Показання вказаних учасників кримінального провадження не містять суперечностей, є послідовними, узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , та в своїй сукупності спростовують версію сторони обвинувачення щодо участі ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч. 2, ст. 296 ч. 4 КК України за обставин описаних в обвинувальному акті.
Заслухавши показання обвинуваченого, свідків, думки прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та докази , аналізуючи їх як кожний окремо та в сукупності, суд приходить до того, що вони не дозволяють зробити висновок про винуватість ОСОБА_5 , тому суд приходить до висновку, що інкриміноване йому обвинувачення за ст. 296 ч. 2, ст. 296 ч. 4 КК України, не знайшло свого підтвердження та обвинувачений підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю його вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях з наступних підстав.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу вимог частин 1, 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад злочину кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умов доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно п. 23 зазначеної постанови, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Якщо висунуті обвинувачення у вчинені кримінально карного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.
Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип призумції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину: обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain).
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
Так, судом безспірно встановлено, що ОСОБА_5 22.12.2016 р. близько 21.10 год. не міг перебувати у місці вчинення злочину, що свідчить пронедоведеність вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 18 та 19 своєї Постанови № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суди при розгляді кримінальних справ мають суворо додержуватись закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Визнати особу винною у вчиненні злочину можливо тільки за умови доведеності її вини. При цьому необхідно мати на увазі, що в силу ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь підсудного.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється виправдувальний вирок.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, проаналізувавши в сукупності всі докази досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України, та положення ст. 5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та вважає, що ОСОБА_5 за ст. 296 ч. 2, ст. 296 ч. 4 КК України необхідно виправдати через недоведеність вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень.
Таким чином, суд, проаналізувавши зазначені у даному вироку докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дійсно мали місце, однак у матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення злочину саме ОСОБА_5 , а інших доказів на підтвердження його винуватості стороною обвинувачення не надано, та у зв`язку з тривалим розглядом вказаного провадження на даний час всі можливості отримання будь-яких достовірних доказів вичерпано через те, що час минув. Тому суд визнає ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст..ст. 296 ч.2, 296 ч.4 КК та виправдовує його за недоведеністю, що дане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_5 є осудною особою, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати за проведення експертизи слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 296 ч. 2, ст. 296 ч. 4 КК України, визнати невинним та по суду виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень.
Речові докази у кримінальному провадженні, документи, які залучені до матеріалів справи та СД диски з відеозаписом , зберігати разом зі справою.
Судові витрати за проведення експертизи віднести за рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1