Справа № 468/662/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

24.06.2021 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000033 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 01.03.2021 року близько 10:00 год. прийшовши до території домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , останнього не було вдома та у цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на вчинення крадіжки майна з вищевказаного домоволодіння. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, 01.03.2021 року близько 10.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника домоволодіння та тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу через незачинені двері, проник в середину господарської споруди (сараю), до сходами через отвір у стелі проник на горище вищевказаного будинку, звідки таємно викрав 2 (два) алюмінієві казани об`ємами по 15 л, вартістю 290 гривень кожен, які належать ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадені ним казани покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 580 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Крім того, 07.03.2021 року близько 21.00 год. ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де у цей час у нього повторно виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки достовірно знав, що за вказаною адресою ніхто не проживає. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, 07.03.2021 року близько 21.00 год ОСОБА_3 направився до території вищевказаного домоволодіння. У послідуючому підійшовши до будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_3 діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника домоволодіння та тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перелізши через паркан, таємно проник на територію вказаного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, через незачинені двері, таємно проник до приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, звідки шляхом демонтажу з кам`яної печі, таємно викрав дві чавунні плити розміром 70х40 см, вартістю 550 гривень кожна, які належать ОСОБА_5 . У подальшому, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадені ним чавунні плити, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1100 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

20.05.2021 року між прокурором та підозрюваним за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ст. 185 ч.3 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення від відбування з випробуванням визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, а також тяжкості злочину. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 надали письмову згоду на укладення між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений, захисник та потерпіла в підготовчому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 20.05.2021 року між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.05.2021 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання в виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ, алюмінієвий казан об`ємом 15 літрів повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: