Справа №295/7730/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув подане в кримінальному провадженні № 0000010 від 15.01.2021 за ознаками злочинів, передбачених частиною 2 статті 127 КК України, клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку домашнього арешту, застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, розслідує кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора та Житомирської обласної прокуратури.

Так, слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_9 03.03.2021 винесено ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України включно до 29.04.2021.

Після цього, слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_10 26.04.2021 винесено ухвалу, якою запобіжний захід продовжено по 25.06.2021, але змінено на домашній арешт із забороною залишати місце проживання у нічний час.

03.06.2021 ОСОБА_5 , повідомлено про нову підозру, зокрема про те, що він підозрюється у вчиненні катуванні ОСОБА_11 , а саме у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

08.06.2021 слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_12 змінила запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт включно до 25.06.2021.

Фактичні обставини та кваліфікація кримінального правопорушення: з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції, проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області. Вказаний відділ поліції є складовим підрозділом Національної поліції України та згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є правоохоронним органом, який здійснює правозастосовні та правоохоронні функції, а його працівники, які виконують вказані функції, є працівниками правоохоронного органу.

ОСОБА_5 як працівник правоохоронного органу є представником влади та службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у тому числі з питань протидії злочинності та забезпеченні дотримання прав і свобод людини та громадянина.

Перебуваючи на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області, діючи всупереч вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 21, 28, 29 Конституції України, статей 1, 2, 3, 6 підпунктів 1, 2 та 4 статті 7, пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, пунктів 1, 2 статті 18, статі 43, пункту 10 статті 45, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 умисно, за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими на цей час особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, заподіяли фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій потерпілому ОСОБА_13 та потерпілому ОСОБА_14 з метою примусити їх вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від них відомості та визнання, за таких обставин.

Так, 14.01.2021 о 11.58 год. до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області з відділу служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування головного управління Національної поліції України Житомирської області надійшло повідомлення жителя с. Пиріжки Коростенського району Житомирської області ОСОБА_8 про те, що напередодні невідома особа незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом марки «MAZDA-323», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору.

Того ж дня ОСОБА_8 розмістив у соціальній мережі «Фейсбук» повідомлення про викрадення свого автомобіля. Внаслідок чого ввечері він отримав інформацію, що його автомобіль знаходиться поблизу села Головки.

З метою перевірки отриманої інформації про місцезнаходження свого зниклого автомобіля ОСОБА_8 зорганізувався з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на цей час особами та на двох автомобілях, один з яких належав ОСОБА_7 (марка «GREAT WALL HOVER, номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору) вирушили у напрямку села Головки.

Приблизно о 19.30 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на цей час особами, побачили на польовій дорозі між селами Маклаївка та Головки гр. ОСОБА_13 та гр. ОСОБА_14 , які йшли у напрямку села Маклаївка. Оскільки потерпілі були неподалік від викраденого автомобіля, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші невстановлені на цей час особи вирішили, що вони причетні до його викрадення.

Внаслідок чого у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на цей час осіб виник злочинний умисел на катування потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , тобто на заподіяння їм фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв та вчинення інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих зізнатися у викраденні автомобіля ОСОБА_8 .

З метою реалізації злочинного умислу на катування потерпілих, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші невстановлені на цей час особи зупинили автомобілі біля потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вийшли та почали наносити потерпілим удари по різним частинам тіла. Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_14 , а згодом і потерпілий ОСОБА_13 впали на землю, закриваючи голову руками, після чого нападники продовжували їх бити по голові та іншим частинам тіла ногами та руками, вимагаючи зізнатися у викраденні автомобіля та погрожуючи фізичною розправою.

Незважаючи на категоричне заперечення потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 своєї участі у незаконному заволодінні автомобілем,

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші невстановлені на цей час особи продовжували їх катувати.

Після подолання супротиву потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 внаслідок їх катування, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші невстановлені на цей час особи примусили потерпілих стати на коліна, що спричинило потерпілим подальше моральне страждання.

Близько 20.00 год. ОСОБА_8 засобом мобільного зв`язку, зателефонував до невстановленого на даний час працівника ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та повідомив, що він затримав осіб, які, як він вважає, причетні до викрадення його автомобіля, однак відмовляються це визнати.

Доставити затриманих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області було доручено ОСОБА_5 . Після отримання вказаного доручення у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на продовження катування затриманих потерпілих задля отримання від них зізнання у викраденні автомобіля.

Приблизно о 20.15 год. вечора ОСОБА_5 прибув на місце події у складі екіпажу ГРПП «ГІДРАТ 0964». Після того як ОСОБА_5 вибіг з автомобіля та побачив потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зі слідами катування на обличчі, які стояли на колінах під повним фізичним контролем ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на цей час осіб, він почав реалізовувати спільний з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злочинний умисел на подальше катування потерпілих з метою отримання від них зізнання у викраденні автомобіля.

З метою спричинення фізичного та морального страждання, а також виникнення у потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відчуття страху за своє життя, задля отримання від них зізнання у вчиненні викрадення автомобіля, ОСОБА_5 хутко підбіг до потерпілого ОСОБА_13 , раптово дістав пістолет, перезарядив його та приставив до голови потерпілого і зі словами «Де машина?» спустив гачок пістолету одночасно штовхаючи пістолетом голову потерпілого. Після чого у відповідь на репліку потерпілого ОСОБА_13 «Що ти робиш?» вдарив потерпілого рукояткою пістолета по голові, таким чином об`єднавши зусилля із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 для досягнення єдиного спільного злочинного результату. Після вказаної репліки ОСОБА_13 до ОСОБА_5 інший невстановлений на цей час чоловік, який стояв поряд з потерпілим ОСОБА_13 , вдарив потерпілого ногою по голові та зауважив, що потерпілий має шанобливо розмовляти з поліцейським.

Приблизно о 21.00 год. 14.01.2021 потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були доставлені ОСОБА_5 до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області.

Так, 01.03.2021 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, зокрема про те, що він підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб катування, тобто умисному заподіянні фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих, вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від них відомості та визнання, а саме злочину, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, діючи всупереч вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), статей 21, 28, 29 Конституції України, статей 1, 2, 3, 6 підпунктів 1, 2 та 4 статті 7, пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, пунктів 1, 2 статті 18, статі 43, пункту 10 статті 45, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, заподіяв сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій ОСОБА_11 з метою покарати його за дії, скоєнні ним, а також з метою залякування його за наступних обставин.

14.01.2021 близько 21 години 33 хвилин на гарячу лінію поліції «102» від громадянина ОСОБА_11 надійшло повідомлення про те, що

ОСОБА_15 , який являється товаришем його батька, таємним шляхом викрав телевізор з місця його фактичного проживання, а саме з будинку АДРЕСА_2 .

Зазначене повідомлення прийнято черговим оператором Управління інформаційної підтримки та координації поліції «102», яким присвоєно номер вказаної події 65925087. Після чого повідомлення було передано до відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для опрацювання та зареєстровано в журналі єдиного обліку під № 248.

Для відпрацювання вказаного виклику за відповідною адресою відправлено поліцейський екіпаж «ГІДРАТ-0964» на службовому патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_3 у складі: старшого сержанта ОСОБА_5 та капрала поліції ОСОБА_16 , які 14.01.2021 з 08 годині 00 хвилин заступили на добове чергування в однострої із табельною вогнепальною зброєю.

Прибувши за вказаною у повідомленні адресою, ОСОБА_5 встановив особу заявника ОСОБА_11 та для відібрання пояснень по факту вчинення крадіжки близько 22 години 26 хвилин на службовому автомобілі доставив його до приміщення відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: Житомирська область,

м. Малин, вул. Захарченка, 16.

Після чого ОСОБА_5 разом з заявником ОСОБА_11 зайшов у кімнату прийому громадян, що знаходиться на першому поверсі відділу поліції навпроти чергової частини, ввімкнув світло та запропонував ОСОБА_11 сісти за стіл. Приблизно о 22 годині 46 хвилин ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_11 почали спілкуватися. Під час спілкування близько о 23 годині 03 хвилин заявник ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_5 інформацію, яка викликала у ОСОБА_5 сильне обурення, внаслідок якого у останнього виник злочинний умисел на катування заявника ОСОБА_11 з метою покарати за сказане та залякати його.

Так, о 23 годині 04 хвилин ОСОБА_5 усупереч вимог статті 3 Конвенції, діючи з прямим умислом, направленим на катування заявника ОСОБА_11 , який повністю перебував під його контролем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_11 жодного незаконного опору чи непокори не чинить, піднявся зі стільця, підійшов до дверей та виглянув в коридор, щоб пересвідчитись, що ніхто не буде заходити до кімнати та перешкоджати його протиправним діям. Після чого вимкнув світло у вказаній кімнаті з метою приховати свої подальші дії, підійшов до ОСОБА_11 , який розуміючи, що до нього зараз ОСОБА_5 буде застосовувати фізичне насильство, злякавшись, затулив руками голову. Далі ОСОБА_5 завдав долонею правої руки один удар в область голови ОСОБА_11 та продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на катування заявника ОСОБА_11 , діючи умисно, в цьому ж приміщенні завдав долонею правої руки ще один удар в область голови ОСОБА_11 . Після нанесення ударів, ОСОБА_5 підійшов до дверей кімнати, ввімкнув світло, повернувся до ОСОБА_11 щось сказав в наказовій манері, підсилюючи свій наказ вказівним жестом лівої руки та повернувся до стола.

В подальшому, близько 23 годині 04 хвилин у тій же кімнаті ОСОБА_17 заповнював документи, а ОСОБА_11 правою рукою намагався взяти ручку, яку тримав ОСОБА_17 . На що ОСОБА_5 , діючи умисно, усупереч вимогам статті 3 Конвенції, з метою покарання ОСОБА_11 за поведінку, яка не влаштовувала ОСОБА_5 , та з метою залякування долонею правої руки наніс удар в область лівої частини голови ОСОБА_11 , від такого удару останнього відкинуло в праву для нього сторону.

Після чого, о 23 годині 05 хвилин у тій же кімнаті, у присутності інших осіб, під час спілкування із ОСОБА_5 заявник ОСОБА_11 нахилився до ОСОБА_5 , намагаючись взяти ручку, на що ОСОБА_5 , не скриваючи своїх протиправних дій, діючи умисно, усупереч вимогам статті 3 Конвенції, з метою покарання ОСОБА_11 за поведінку, яка не влаштовувала ОСОБА_5 та з метою залякування лівою рукою схопив ліву руку ОСОБА_11 , а своєю правою рукою наніс удар у голову ОСОБА_11 , після чого забрав ручку у останнього, а лівою рукою наніс ще один удар в голову ОСОБА_11 .

В подальшому, о 23 години 24 хвилини ОСОБА_5 , спілкуючись з ОСОБА_11 почув від останнього інформацію, яка викликала у ОСОБА_5 сильне обурення. Після чого продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, усупереч вимогам статті 3 Конвенції, ОСОБА_18 долонею правої руки в черговий раз наніс ОСОБА_11 один удар по лівій частині голови, внаслідок якого останнього відкинуло праворуч.

Не зупиняючись у своїх протиправних діях, ОСОБА_5 , спілкуючись з ОСОБА_11 о 23 години 25 хвилини почув від останнього інформацію, яка викликала у ОСОБА_5 сильне обурення. Після чого, діючи умисно, ОСОБА_18 хутко підійшов до дверей, виглянув в коридор, щоб пересвідчитись, що ніхто не буде заходити до кімнати, повернувся до ОСОБА_19 , який злякавшись та побоюючись продовження катування закривав голову руками, та щось продовжував йому говорити.

Після чого о 23 годині 26 хвилин ОСОБА_5 з метою приховати свої дії, повторно вимкнув світло у вказаній кімнаті, швидко підійшов до ОСОБА_11 , який злякавшись таких дій ОСОБА_5 скрутився, та закрив свою голову руками. Натомість ОСОБА_5 схопив за одяг ОСОБА_11 та кинув останнього на підлогу, після чого увімкнув на мобільному телефоні ліхтарик, а ОСОБА_11 , прийшовши до себе, піднявся та сів на стілець. Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи щось говорити ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що вчиняє катування, продовжив завдавати ОСОБА_20 тілесні ушкодження, зокрема наніс один удар правою долонею руки в область голови. В подальшому, вчиняючи болісні і такі, що ображають особисту гідність ОСОБА_11 дії, ОСОБА_5 схопивши праву руку останнього, наніс правим коліном один удар в область грудної клітини, після чого, застосовуючи ще більшу фізичну силу, схопивши за його одяг, притиснувши ОСОБА_11 до стіни, знову завдав один удар долонею правої руки в скроневу ділянку голови ОСОБА_11 . Після чого, не зупиняючись, наніс ще один удар кулаком правої руки у ділянку сонячного сплетіння потерпілого, від чого останній втративши рівновагу упав на підлогу.

Через короткий проміжок часу, а саме о 23 годині 27 хвилин 14.01.2021, ОСОБА_5 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на катування ОСОБА_11 , діючи умисно, завдав правою долонею руки удар в скроневу ділянку голови ОСОБА_11 , який намагався захищатися, тим самим розлютив ОСОБА_5 ще більше, після чого останній наніс один удар долонею лівої руки в область голови, від чого ОСОБА_11 повалився на підлогу.

Так, 03.06.2021 ОСОБА_5 , повідомлено про нову підозру, зокрема про те, що він підозрюється у вчиненні катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій потерпілому з метою покарати його за дії, скоєні ним, а також з метою залякування його, вчиненому повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 127 КК України.

Прокурор зазнгачає, що заявлені ризики не зменшились, більше того стали більш вагомими через те, що в результаті проведених слідчих дій здобуті додаткові фактичні дані, які обґрунтовують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. А зазначене впливає на реалізацію принципу невідворотності покарання, в даному випадку позбавлення волі до десяти років.

На переконання сторони обвинувачення тяжкість ймовірного покарання та декілька епізодів катування та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду з огляду ще й на таке: під час судового засідання при обранні запобіжного заходу слідчим судом було встановлено (і це не заперечується стороною захисту), що підозрюваний ОСОБА_5 28.01.2021 звільнений з лав Національної поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) саме після подій, які сторона обвинувачення кваліфікує як катування ним потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . При цьому сам підозрюваний ОСОБА_5 на запитання слідчого судді за що його звільнили з поліції зазначив, що його звільнили саме через набуття справи про побиття потерпілих у кримінальному провадженні суспільного резонансу.

Таке сприйняття підозрюваним причин свого звільнення значено підсилює ризик його переховування від органу досудового слідства і суду. Оскільки він вважає, що причиною його звільнення є не порушення ним своїх службових обов`язків під час виїзду на місце події до потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 14.01.2021, а лише сама його причетність до вказаних подій.

Також, на думку прокурора, заслуговує на увагу те, що підозрюваний ОСОБА_5 з одного боку наполягає на своєї непричетності до розслідуваних злочинів: у судовому засіданні 08.06.2021, на якому розглядалось клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу, він категорично відмовляється від своєї причетності до інкримінованих йому злочинів, водночас категорично відмовлявся співпрацювати зі слідством (надати вільні зразки свого відео задля експертизи), що підсилює ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійні стійкі зв`язки з іншими працівниками відділу поліції, оскільки тривай період часу займав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції. Так, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які вже допитані під час досудового розслідування, та можуть викликатися в судове засідання у разі закінчення досудового розслідування направлення обвинувального акту до суду.

Прокурор просить звернути увагу на тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на службі, 14.01.2021 повторно вчинив катування відносно ОСОБА_11 , тим самим вбачається такий ризик як можливого вчинення підозрюваним інших подібних кримінальних правопорушень.

03.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні катування повторно, тобто насильницького кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, а тому, відповідно до вимог статті 181 КПК України, щодо нього, на думку прокурора, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор додає, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконував обов`язки, покладені на нього відповідно до ухвал слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду від 03.03.2021 та 26.04.2021.

Зокрема, 14.05.2021 підозрюваний ОСОБА_5 як учасник слідчої дії слідчий експеримент, достеменно знаючи про покладений на нього обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками, нехтуючи ним, прибув на місце події зі свідком ОСОБА_16 та активно з ним спілкувався, що підтверджується відеозаписом слідчої дії.

Окрім цього, станом 08.06.2021, підозрюваним не було виконано обов`язок здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право для виїзду за межі України (в разі їх наявності), таким чином підтверджує факт неналежного виконання своїх обов`язків, що дає підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_11 , якому підозрюваний ОСОБА_5 наносив удари в різні частини тіла у кімнаті прийому громадян відділку поліції у місті Малині 14.01.2021 ввечері, категорично відмовляється від будь-якого спілкування із стороною обвинувачення, незважаючи на численні спроби слідчого допросити його по обставинам його побиття ОСОБА_5 .

ОСОБА_11 є особою, яка 03.02.2021 була засуджена умовно за злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України та на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік. Враховуючи вищезазначене ОСОБА_11 має вразливе становище особи, якій підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи його особисті зв`язки із працівниками відділку поліції у м. Малин, може погрожувати штучним створенням підстав для фіксування порушень ОСОБА_19 вимог ст.76 КК України та вимагати не співпрацювати зі слідством.

Отже, більш м`які, передбачені статтею 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків підозрюваного та не забезпечать запобігання ризикам його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчиненню нових злочинів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені раніше ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти іншим чином (окрім застосування до нього тримання під вартою) та покладання додаткового обов`язку, пов`язаного із забороною спілкування із свідком ОСОБА_19 , що наддасть можливість бути запобіжником у впливі на останніх та переміщеннях підозрюваного.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу (25.06.2021): наразі досудове розслідування триває, але не може бути закінченим до 25.06.2021, у зв`язку з необхідністю виконання комплексу слідчих (розшукових), процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, беручи до уваги нову підозру, яка була повідомлена ОСОБА_5 лише 03.06.2021.

В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор, окрім вимоги про продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу, просила вирішити питаня про покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у вигляді заборони спілкування зі свідком ОСОБА_11 , іншими підозрюваними по кримінальному провадженню.

На думку прокурора, відсутність таких обов`язків за змістом попередньо постановленої ухвали про застосування запобіжного заходу не виключає, за аналогією закону та на виконання завдань кримінального провадження, вирішенню даного питання на стадії продовження запобіжного заходу.

Підозрюваний не заперечував можливість задоволення клопотання в частині домашнього арешту у певний період доби. При цьому зазначив, що його бабуся, яка не здатна до самостійного пересування, потребує постійного догляду. Крім того, потребується утримання дружини, яка не має власного заробітку.

Захисник підтримав позицію підозрюваного, просив звернути увагу на побутових потребах підозрюваного надавати допомогу рідним. Обрання запобіжного заходу можливе у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що забезпечуватиме як належну поведінку особи, так і запит особи на отримання заробітку працею.

Також зазначив, що подані прокурором на підтвердження доводів матеріали, зокрема протокол проведення негласних слідчих розшукових заходів, отримані в межах розслідування іншого кримінального провадження, а тому не можуть бути прийняті.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За змістом ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка грунтується на доданих до клопотання матеріалах, зокрема: - протоколі прийняття у ОСОБА_13 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2021; протоколі прийняття у ОСОБА_14 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2021; протоколі пред`явлення потерпілому ОСОБА_13 осіб для впізнання за фотознімками від 19.03.2021; протоколі обшуку від 12.02.2021, зокрема, житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_8 ; протоколі обшуку від 12.02.2021, зокрема, житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_7 ; протоколах допиту свідків: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 ; протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 від 19.02.2021; протоколі огляду мобільного телефону від 26.03.2021; протоколі за результатом НСРД від 25.01.2021.

Оцінка зазначених у відповідних матеріалах відомостях дозволяє стверджувати про існування фактичних даних, що можуть свідчити про вчиненя особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зауважує, що завданням провадження при розгляді питання про обрання запобіжного заходу відносно особи не є оцінка доказів на предмет їх достовірного значення в розрізі доведення або спростування винуватості такої особи. Критерієм обґрунтованої підозри виступають рівень отриманої слідчим суддею інформації, яка достатньо переконливо вказує на можливість вчинення правопорушення певною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено ряд ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема щодо можливості підозрюваного переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином.

До висновку про існування ризиків слідчий суддя приходить як з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, так і інших відомостях про особу.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійні стійкі зв`язки з іншими працівниками відділу поліції, оскільки тривай період часу займав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції, а тому може в значній мірі впливати на інших учасників кримінального провадження, в тому числі свідка ОСОБА_11 .

На відвернення вказаних ризиків є необхідним продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домавшньго арешту із продовженням заборони спілкування з особами, перелік яких наведено в ухвалі слідчого судді від 08.06.2021 року про зміну запобіжного заходу.

Існування наведених ризиків за своєю сукупністю вказують на недостатність іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу (зміну запобіжного заходу) не зменшились.

З приводу вимоги про покладення додаткових обов`язків, визнанених положеннями ч.5 ст .194 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

З аналізу вимог ст. 199 КПК України слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо можливості продовження строку запобіжного заходу межею дослідження є встановлення обставин на підвтреждення обґрунтованості подальшого застосування раніше обраного запобіжного заходу, тобто без будь-якого додаткового навантаження.

Дійсно, положення ч.5 ст. 194 КПК України вказують на можливість покладення обов`язків на підозрюваного у вигляді заборони спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом. Відповідне положення, в разі його застосування, розповсюджує дію відносно всіх наведених за процесуальним статусом учасників, зокрема у випадку набуття такого статусу після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу.

При цьому, слід звернути увагу, що ухвалою слідчого судді від 08.06.2021 року перелік учасників визначено не лише за статусом, але й за прізвищами осіб, що унеможливлює розширення такого кола в порядку вирішеня питання про продовження строку запобіжного заходу, оскільки передбачатиме додаткові обмежувальні приписи без їх дослідження на стадії застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що сам по собі запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для відвернення ризиків спілкування із особами, перелік яких вказано прокурором як додатковий.

Приймаючи до уваги необхідність завершення виконання призначених слідчих дій, що полягають, зокрема, у необхідності отримання результатів: судово-психологічної експертизи потерпілого ОСОБА_14 , яка призначена 11.06.2021; судово-психологічної експертизи потерпілого ОСОБА_13 , яка призначена 11.06.2021; допитату свідка ОСОБА_19 у кримінальному провадженні, а також у зв`язку з можливістю виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, потребою виконання вимог статей 290-291 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення та продовжує строк домашнього арешту з покладенням на підозрюваного попередньо визначених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 181, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити по 17.08.2021 року включно строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Продовжити дію обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 :

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Ухвала суду діє по 17 серпня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Виготовлення повного тексту ухвали відбудеться 18.06.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1