Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/178/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000219за апеляційною скаргою прокурора на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нагірне Світловодського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, розлученого, який немає неповнолітніх дітей, до затримання ніде не працюючого, який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до ст.89 КК України, є таким, що не має судимостей
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнано винним і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6
винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 9 років
позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без зміни. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при наявності у ОСОБА_6
двох обтяжуючих вину обставин, факту невизнання вини та притягнення раніше
до кримінальної відповідальності, призначив останньому покарання, яке є надто
м`яким та недостатнім для його виправлення та попередження в подальшому
вчинення нових кримінальних правопорушень, яке є явно несправедливим. Вказує на те, що ОСОБА_6 скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких. Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнавав, з метою уникнення, передбаченої кримінальним законом відповідальності за тяжкий злочин. За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, як особа яка зловживає алкогольними напоями. Згідно досудової доповіді Світловодського відділу Центру пробації в Кіровоградській області ОСОБА_6 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок міськрайонного суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність у кримінальному провадженні обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах. В іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до обвинувального акту, таку обтяжуючу покарання обставину, як вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, в обвинуваченні ОСОБА_6 не інкриміновано, а тому необґрунтоване визнання її судом першої інстанції відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України, згідно якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім як у випадках зміни: судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за те, що він 17 лютого 2019 року, у вечірній час, перебував за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 . Перебуваючи у приміщенні кухні вищевказаного будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вживали спиртні напої. У ніч на 18 лютого 2019 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на фоні ведення спільного побуту виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 з мотивів особистої образи та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та агресії, яка підсилювалась алкогольним сп`янінням, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи до кінця свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не маючи на меті заподіяння смерті іншій людині, взяв до лівої руки кухонний ніж, що знаходився на столі кухні поблизу нього, розмахуючи ним умисно наніс один потужний цілеспрямований удар ножем у праву область черевної порожнини ОСОБА_9 , пошкодивши також ліве передпліччя потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 поклав ніж на стіл та наніс ОСОБА_9 в область грудної клітини зліва удар правою рукою, від якого потерпіла не втримала рівновагу та впала на підлогу, вдарившись грудною клітиною об дерев`яну частину крісла, що знаходилося у приміщенні будинку. Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . В результаті умисних протиправних дій, згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани верхнього відділу живота справа з ушкодженням брижі тонкого кишківника з внутрішньочеревною кровотечою (1,2 л.), яка по відношенню до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння; перелому 4-10 ребер справа на рівні 4-го ребра по передньо-підпахвовою лінією, зі зміщенням ззаду на рівні 10 ребра, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень; поверхневу різану рану на розгибаючій поверхні нижньої третини лівого передпліччя, 4 крововиливи на межі живота та грудної клітини, забійна рана у тім`яно-потиличній частині голови, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Смерть потерпілої ОСОБА_9 настала в результаті геморагічного шоку (гострої крововтрати), обумовленого проникаючим колото-різаної пораненням животу з ушкодженням брижі тонкого кишківника з внутрішньочеревною кровотечою.
Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, встановленим органом досудового розслідування та учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потрпілого, колегія суддів визнає правильною.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, наявність пом`якшуючих обставин, дані про особу обвинуваченого і призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи наявність такої обтяжуючої вину обставини, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з яким винний перебував у близьких відносинах, суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення.

Так, відповідно до ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо не покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з п. 5 ч, 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Пунктом 6 статті 291 КПК України визначено, що окрім іншого, обвинувальний акт має містити відомості щодо наявності або відсутності обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченому.
Статтею 67 КК України передбачено виключний перелік обставин, які можуть визнаватися такими, що обтяжують призначене покарання. Наявність вказаних обставин має випливати з пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, бути доведена належними, допустимими доказами, які оцінюються судом в порядку ст. 94 КПК України. Ті чи інші обставини визнаються обтяжуючими у судовому рішенні з урахуванням положень пунктів 2-4 ст. 67 КК України.
Як убачається з обвинувального акта, така обтяжуюча покарання обставина, як, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, обвинуваченому ОСОБА_6 не висувалася.

На переконання колегії суддів визнання цієї обставини відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

З огляду на те, що місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, тому змінена апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а постановлений в кримінальному провадженні вирок - зміні з мотивувальної частини якого слід виключити посилання судді на наявність у кримінальному провадженні обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Отже, пославшись у вироку на обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину, суд не тільки вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, а й погіршив його становище, що свідчить про істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вирок суду підлягає зміні.
Виключення із вироку суду щодо ОСОБА_6 обставину, що обтяжує покарання, а також навіть урахування визнання обвинуваченим вини не впливають на остаточну міру покарання, оскільки колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд відповідно до вимог статей 50, 65 КК України правильно з урахуванням усіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого визначив останньому вид і майже мінімальний розмір покарання з його реальним відбуванням, воно є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).
Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому необґрунтовано враховано обтяжуючу покарання обставину «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах», тому доводи апеляційної скарги прокурора стосовно виключення її з мотивувальної частини вироку підлягають задоволенню, а вирок в цій частині - зміні.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року посилання суд як на обтяжуючу обставину вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4