Справа №295/3686/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна,
подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4
у кримінальному провадженні №0000430 від 22.03.2021
за ознаками ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.345, ч.1 ст.348 КК України,

в с т а н о в и в :
І.Суть клопотання
Слідчий звертається з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно: пластикові картки із нашаруванням речовини білого кольору у кількості 25 (двадцять п`ять) шт; планшет марки «Нuawei», у корпусі чорного кольору у кількості 1 (один) шт, на курпусі дисплею якого було виявлено нашарування речовини білого кольору.
У клопотанні вказано, що 21.03.2021 близько 23 год 15 хв від працівника патрульної поліції на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що 21.03.2021 близько 23 год 14 хв за адресою: м.Житомир, Майдан Перемоги 2, було зупинено автомобіль марки «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього в подальшому було виявлено предмет, схожий на боєприпас РГД-5.
22.03.2021 близько 00 год 20 хв гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу, а саме інспектору-криміналісту СКЗ СВ Житомирського РУП майору поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді садна на лівому коліні.
22.03.2021 близько 02 год 30 хв гр. ОСОБА_5 ,перебуваючи за адресою: м.Житомир, проспект Миру 47А, за допомогою боєприпасу РГД-5, який привів у дію, вчинив замах на вбивство працівників правоохоронного органу, а саме працівників спецпідрозділу «КОРД» ГУНП в Житомирській області та УПП в Житомирській області.
Дані повідомлення було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000430 від 22.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.345, ч.1 ст.348 КК України.
Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що на підставі ч.3 ст.233 КПК України, в порядку крайньої невідкладності 22.03.2021 було проведено обшук за місцем проживання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
У ході проведення обшуку було виявлено та у подальшому вилучено до камери зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, наступне майно: пластикові картки із нашаруванням речовини білого кольору у кількості 25 (двадцять п`ять) шт; планшет марки «Нuawei», у корпусі чорного кольору у кількості 1 (один) шт, на курпусі дисплею якого було виявлено нашарування речовини білого кольору.
В ході досудового розслідування, вищезазначене майно визнано речовими доказами, про що 22.03.2021 винесено відповідну постанову.
Посилаючись на викладене, з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться на даних речах та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з метою недопущення їх відчуження, розпорядження та користування.

ІІ. Процедура та позиції сторін
В судове засідання слідчий ОСОБА_7 не з`явився, до матеріалів справи долучив заяву про розгляд клопотання без його участі, згідно з якою клопотання підтримав та просив задоволити його у повному обсязі.
З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
У відповідності до ч.1 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Слідчим суддею встановлено, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 22.03.2021 за ознаками ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.345, ч.1 ст.348 КК України.
Постановою слідчого слідчого відділу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.03.2021 визнано речовими доказами у межах кримінального провадження №0000430 вилучене майно, а саме: пластикові картки із нашаруванням речовини білого кольору у кількості 25 (двадцять п`ять) шт; планшет марки «Нuawei», у корпусі чорного кольору у кількості 1 (один) шт, на курпусі дисплею якого було виявлено нашарування речовини білого кольору.
Відповідно до ст.167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаєються зі змісту копій наступних документів: рапортів від 21.03.2021 та 22.03.2021, протоколу огляду місця події від 22.03.2021, акту про застосування службового собаки від 22.03.2021, актів перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 22.03.2021 за №41, №42, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.03.2021 за №43, протоколу огляду місця ДТП від 22.03.2021, протоколу обшуку від 22.03.2021, постанови про визнання речовими доказами від 22.03.2021, з яких вбачається, що саме зазначені в клопотанні речі, є речовими доказами вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.4 ст.296 КК України, а також, враховуючи мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Дослідивши клопотання, копії долучених до нього матеріалів з кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що речі, арешт на які просить накласти слідчий, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть містити сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати, а відтак підтверджені підстави, передбачені статтями 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись статтями 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме на пластикові картки із нашаруванням речовини білого кольору у кількості 25 (двадцять п`ять) шт; планшет марки «Нuawei», у корпусі чорного кольору у кількості 1 (один) шт, на курпусі дисплею якого було виявлено нашарування речовини білого кольору.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1