ВИРОК
Іменем України

07.06.2021 року ' м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000857 від 30.04.2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Львова, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, суд,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується у тому що 20.04.2020 в період часу з 23:00 год. по 23:30 год., він будучи в групі разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в громадському місці по вулиці Городоцька у м. Львові перестрівши раніше невідомого їм ОСОБА_5 , з хуліганських мотивів почали переслідувати останнього до вулиці Тобілевича, де намагались наздогнати та зупинити його з метою провокації конфлікту та нанесення тілесних ушкоджень, що супроводжувалось нецензурною лайкою.
Переслідуючи ОСОБА_5 , який відчуваючи небезпеку для свого життя та здоров`я продовжував втікати від них, ОСОБА_4 та невстановлена особа, матеріали відносно якої були виділені в окреме провадження, наздогнали його і опинившись на АДРЕСА_2 , з метою демонстрації зневаги до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, із мотивів явної неповаги, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось нецензурною лайкою, застосувавши фізичну силу до потерпілого, принижуючи його честь і гідність почали наносити йому множинні удари руками, ногами в область голови та тулуба ОСОБА_5 та в подальшому поваливши його на землю ОСОБА_4 утримував потерпілого ОСОБА_6 у присутності очевидців, серед яких були дві жінки та малолітня дитина.
В наслідок нанесених ОСОБА_4 та невстановленою особою ударів, потерпілому ОСОБА_5 заподіяно рану та синці на голові, садна на грудях справа, на лівій кисті, синець на лівій нозі, які згідно з висновком експерта №547 від 21.04.2020 відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
В судове засідання за викликом суду повторно не прибув потерпілий ОСОБА_5 , який належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, а тому суд, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку про наявну можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілого, а відтак і про проведення судового розгляду без участі потерпілого, на підставі положень ст. 325 КПК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду матеріалами кримінального провадження.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Сумнівів у добровільності позиції учасників провадження у суду немає.
Відтак, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, враховуючи той факт, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку дослідження, суд, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів кримінального провадження відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.
Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і винятковим цинізмом.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчинення злочину та реалізації злочинного умислу, дані про його особу, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, по місцю проживання скарг не надходило.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді обмеження волі.
Враховуючи обставини скоєння злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, положення ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по провадженню не заявлявся.
Судові витрати по даному провадженню відсутні.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування ним покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, а саме: DVD-R диск, на якому знаходиться запис із нагрудної камери відеоспостережання екіпажу ДПП у Львівській області УПП в період часу з 23:30 год. 20.04.2020 р. по 00:30 год. 21.04.2020 р.; DVD-R диск, на якому знаходиться запис із фасаду магазину « Київстар», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 139, в період часу з 23:00 год. 20.04.2020 р. по 00:20 год. 21.04.2020 р - залишити при справі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1