Житомирський апеляційний суд
Справа №281/128/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинуваченого: ОСОБА_11 ,
захисника: ОСОБА_12 ,
потерпілої: ОСОБА_13 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_12 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2020 року, яким:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не інваліда, не депутата, осіб на утриманні немає,

раніше судимого 18.09.1995 Олевським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.81, 17, ч.3 ст. 81, 14 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

13.03.2001 Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

12.04.2005 Олевським районним судом Житомирської області за ст.395 КК України до 2 місяців арешту;

12.12.2006 Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 31.10.2007 Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.391 КК України до 2 років позбавлення волі, у відповідності до ст.71 КК України приєднано до не відбутої частини покарання по вироку від 12.12.2006 із визначенням остаточного покарання у вигляді 6 років позбавлення волі; 18.09.2012 Краснолуцьким міським судом Луганської області за ст.391, 71 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з дати ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_11 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.12.2018 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Арешт, накладений слідчим суддею Лугинського районного суду Житомирської області 14.07.2017 на майно: два клаптики цупкої матерії, на якій присутні плями бурого кольору, за зовнішніми ознаками схожі на плями крові; одяг ОСОБА_14 , а саме: спортивну кофту червоного кольору, штани чорного кольору, чорний світер, жіночі плавки червоного кольору, бюстгальтер жіночий чорного кольору; одяг ОСОБА_11 : футболку синього кольору та спортивні штани синього кольору; велосипед червоного кольору; мопед марки «Honda» чорного кольору - скасовано.

Речові докази:

- спортивні штани, футболка; одяг ОСОБА_14 : труси, бюстгальтер, футболка, чорні штани, куртка; 2 вирізи з плямами бурого кольору - знищити після набрання вироком законної сили.

- велосипед «Spider», мопед-скутер «Honda», які зберігаються в камері схову Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області- повернуто власнику.

- табуретку дерев`яну, 2 плями бурого кольору, кросівки, босоніжки, тапки, сорочку джинсову, чорні штани, рушник синього кольору, рушник синьо-білого кольору, жіночу кофту червоного кольору; рушник жовтого кольору, жіночі бриджі чорного кольору, рушник комбінованих кольорів, жіночі брюки чорного кольору - знищити після набрання вироком законної сили.

Судом встановлено, що 11.07.2017 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_11 знаходився за місцем свого проживання у приміщенні будинку АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_11 та його дружиною ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_11 виник умисел на заподіяння останній умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого способом, що має характер особливого мучення.

ОСОБА_11 перебуваючи в кімнаті вищевказаного будинку, діючи умисно та цілеспрямовано, використовуючи фізичну перевагу, наніс зі значною силою прикладання ОСОБА_14 численні удари невстановленим слідством тупим предметом по різним частинам тіла, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: саден по нижньому полюсу правої сідниці; саден в центральній частині правої сідниці; саден по нижньому краю лівої та правої лопатки; множинних точкових саден по всій поверхні спини, попереку, обох сідниць; синців по всій поверхні правої сідниці з переходом на задню поверхню верхньої частини правого стегна та по внутрішній половині всієї лівої сідниці; синців по тильній поверхні правої ступні та по передньо-зовнішній поверхні середньої частини правої гомілки; саден по нижньому краю правого наколінника; синців по верхньому та внутрішньому краю правого наколінника та по передньо-зовнішній поверхні нижньої частини правого стегна; синців по передній та передньо-зовнішній поверхні середньої частини правого стегна та передній поверхні верхньої частини правого стегна; синця проекції великого вертела правої стегнової кістки; синця в проекції передньо-верхньої кості правої здухвинної кістки; синця в проекції лонного симфіза; синців по передній поверхні нижньої частини живота; синця у лівій здухвинній ділянці; синців по нижній частині правої бокової поверхні грудної клітини; синця по нижньому краю правої молочної залози; синців по тильній поверхні правої кістки; синців по задній поверхні правого променево-зап`ястного суглоба; синців по задній поверхні середньої та нижньої частин правого передпліччя; синця по зовнішній поверхні правого передпліччя; рани по зовнішній поверхні правого ліктьового суглоб; синця в проекції правого ліктьового суглоба; синця в ділянці підборіддя справа; синця в ділянці підборіддя зліва; садна у лівій лобній ділянці на межі з волосяною частиною голови; синців проекції лівого надпліччя; синця в проекції середньої частини лівої ключиці; синців у лівій підключичній ділянці; саден по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча; синців по задній поверхні всього лівого плеча; точкових саден по задній поверхні нижньої частини лівого плеча; синців по нижній половині лівої молочної залози; синців по передній та лівій боковій поверхні грудної клітини; синців проекції по передньо-верхньої ості лівої здухвинної кістки; синців по зовнішній поверхні частини лівого стегна; синців по передньо-внутрішній поверхні верхньої частини лівого стегна; синців по всій передній поверхні лівого стегна; садна по нижньому краю лівого наколінника; синця по нижньому краю лівого наколінника; садна у лівій тім`янній ділянці; перелому 7, 8, 9, 10 ребер зліва по лопатковій лінії, без розриву пристінкової плеври, непрямого типу, з наявністю крововиливів в навколишній м`якій тканині; перелому 8, 9, 10 ребер справа по лопатковій лінії, 10,11 з розривом пристінкової плеври, прямого типу з наявністю крововиливів в навколишній м`якій тканині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення та знаходяться у причинному зв`язку із настанням ІНФОРМАЦІЯ_2 смерті ОСОБА_14 , внаслідок тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалася множинними переломами ребер з обох сторін та ускладнилася великою внутрішньою крововтратою.

Таким чином, ОСОБА_11 своїми умисними та протиправними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть ОСОБА_14 , тобто скоїв злочин передбачений ч.2 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2020 року щодо ОСОБА_11 скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, постановлений з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертаю увагу на те, що жоден із досліджених в судовому засіданні доказів не містить інформації про те, що ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

Посилається на те, що покази потерпілої ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та експерта ОСОБА_18 не доводять того факту, що саме ОСОБА_11 вчинив вказаний злочин. Покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 навпаки спростовують покази потерпілої ОСОБА_15 .

Вказує, що обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_11 , суд першої інстанції послався на відповідні письмові докази, які є недопустимими, в обґрунтування недопустимості яких зазначає, що відповідно до протоколу огляду від 11.07.2017 р. вказаний огляд було проведено з 14 год. 00 хв. до 17 год. 20 хв. Проте в ході вказаного огляду, слідчий не обмежився одним тільки оглядом трупа потерпілої, а провів фактично обшук всього домоволодіння, однак в подальшому з пропуском встановленого для цього строку звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, однак отримав дозвіл на проведення саме огляду, що само по собі є підставою для визнання протоколу огляду місця пригоди від 11.07.2017 року недопустимим доказом.

Ті ж самі підстави для визнання недопустимими захисник зазначає і щодо таких доказів, як протокол огляду від 12.07.2017 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 17 год. 20 хв. та протоколу огляд місця пригоди від 12.07.2017 року, 14.07.2017 року в період часу з 14 год 45 хв. до 16 год. 40 хв.

Зазначає, що наявні в матеріалах провадження письмові згоди ОСОБА_11 , на ім`я начальника Лугинського ВП щодо надання дозволу на огляд, останній надав вказані дозволи безпосередньо перед оглядами, не усвідомлюючи, що це може стати підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності. Тому стверджувати, що вказані згоди були добровільними та усвідомлена не має підстав.

Посилається на те, що постанова про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 22.12.2018, якою визнано оригінал письмової заяви, написаної ОСОБА_14 на ім`я начальника Олевського ВП про прийняття мір щодо її чоловіка ОСОБА_11 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні є неналежним та допустимим доказом.

Посилається на те, що відповідно до протоколу огляду місця пригоди від 23.01.2019 року, в ході проведення якого, за допомогою спідометра службового автомобіля, було проведено замір відстані від будинку потерпілої в с. Старі Новаки до автодороги Київ-Ковель проведений замір було виконано не сертифікованим приладом. При цьому у протоколі огляду не вказано параметри шин, які встановлені на автомобіль та заводські рекомендації щодо розміру шин саме на вказаний транспортний засіб. Також не зрозуміло, чому саме замір відстані проводився від автодороги Київ-Ковель, оскільки з показів ОСОБА_11 , які було надано ним в ході досудового слідства, останній вказував, що його дружину побив невідомий, який привіз її до с. Старі Новаки. Аналогічні покази він надав і в суді.

Зазначає, що слідчі дії вчинені поза межами строків, визначених діючим КПК України для проведення досудового розслідування. Вказує, що подія злочину мала місце 11.07.207 року. До ЄРДР інформацію про даний факт було внесено 13.07.2017 року. Повідомлення про підозру ОСОБА_11 було вручено 30.09.2017 року. 18.10.2017 року слідчим було винесено постанову про зупинення досудового розслідування в зв`язку з розшуком підозрюваного на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.Незважаючи на становлення імперативної заборони проведення таких слідчих дій, орган досудового розслідування після винесення постанови про зупинення досудового розслідування і до винесення постанови про відновлення досудового розслідування проводив слідчих (розшукових) дій, які за своєю суттю не були спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Вказані факти також було проігноровано судом першої інстанції та ним не було надано оцінки взагалі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції, а провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтував тим, що інкримінований йому злочин не вчиняв, свідків, які б вказували на вчинення саме ним злочину, немає, як і немає речових доказів.

Зазначив, що вирок є незаконним, оскільки доказів на вчинення ним вказаного злочину немає. Висновки суду ґрунтується на припущеннях та доказах які отримані незаконним шляхом та в порушення норм КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 підтримав як свою апеляційну скаргу, так і апеляційну скаргу свого захисника ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_12 підтримав як свою апеляційну скаргу, так і апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 , та вони просили вказані скарги задовольнити з викладених в них мотивів.

Прокурори заперечили щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_12 , та просили оскаржуваний вирок залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_13 категорично заперечила проти задоволення апеляційних скарг, зазначила, що її загибла сестра неодноразово скаржилася на неправомірну поведінку ОСОБА_11 , постійні побиття, про що свідчить написана нею заява від 2016 р., яку вона надала слідчому після вчинення злочину. Просила вирок суду залишити без змін, оскільки ті можливі недоліки, на які посилається сторона захисту, не змінять факту вчинення злочину саме ОСОБА_11 .

В ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження за клопотанням сторони захисту було проведено часткове судове слідство, у відповідності до положень ст.23 КПК України повторно досліджені письмові докази та повторно допитано обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілу ОСОБА_13 .

Потерпіла ОСОБА_13 , як вже наведено вище в даній ухвалі, щодо апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника заперечила. Підтримала свої покази, надані в суді першої інстанції.

При цьому ОСОБА_14 надав аналогічні покази, які надав в суді першої інстанції та підтримав їх.

З письмових доказів, повторно досліджених апеляційним судом, було досліджено:

-заява ОСОБА_11 про надання дозволу працівникам поліції провести огляд (т.3 а.п.88),

-протокол огляду місця події від 11.07.2017 (т.3 а.п.89-95), фототаблиця до протоколу ОМП від 11.07.2017 (т.3 а.п.96-97),

-ухвала слідчого судді Лугинського районного суду від 14.07.2017року про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого домоволодіння ОСОБА_11 (т.3 а.п.98-100),

-протокол огляду місця події від 12.07.2017 (т.3 а.п.101-102), фототаблиця до протоколу ОМП від 12.07.2017 (т.3 а.п.104-112),

-ухвала слідчого судді Лугинського районного суду від 14.07.2017 року про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого домоволодіння ОСОБА_11 (т.3 а.п.113-115), з

-аява ОСОБА_11 про надання дозволу працівникам поліції провести огляд (т.3 а.п.116),

-протокол огляду місця події від 14.07.2017 року (т.3 а.п.117-121), фототаблиця до протоколу ОМП від 14.07.2017 (т.3 а.п.122-124),

- заява потерпілої ОСОБА_15 від 22.12.2018 (т.3 а.п.167),

- протокол тимчасово вилученого майна від 22.12.2018 (т.3 а.п.168),

- заява ОСОБА_14 (т.3 а.п.169),

-постанова про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження (т.3 а.п.170),
-запит заступника начальника УКР ГУНП в Житомирській області (т.3 а.п.230),

-відповідь т.в.о. начальника ОСОБА_19 на запит (т.3 а.п.231-234),

- постанова про зупинення досудового розслідування від 18.10.2017 року (т.3 а.п.198-200),

-запит ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_20 від 01.06.2018 (т.3 а.п.237),

-запит від 01.06.2018. щодо надання копії вироків щодо ОСОБА_11 (т.3 а.п.204),

-запит на адресу Олевського районного суду та Бердичівського міськрайонного суду від 01.06.2018. щодо надання копії вироків щодо ОСОБА_11 (т.3 а.п.204, 236-220),

-доручення в порядку ст.71 КПК України від 05.06.2018 (т.4 а.п.29,30,31),

-довідка (т.4 а.п.32-33),

-довідка (т.4 а.п.34-40),

-копія ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24.10.2018 року про надання тимчасового доступу до речей і документів (т.4 а.п.41-42),

-доручення в порядку ст.71 КПК України від 27.11.2018 (т.4 а.п.47)

- довідка від 10.01.2019 (т.4 а.п.48-50),

-постанова про відновлення досудового слідства від 11.12.2018р. (т.4 а.п.53)

-протокол огляду місця події від 23.01.2019 року (т.4 а.п.65-67).

Заслухавши доповідь судді, доводи та вимоги учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши часткове судове слідство, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_12 не підлягають задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального закону та Конвенції.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.121 КК України, при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку достатніми доказами, які судом досліджені повно, всебічно і об`єктивно, та їх сукупності надано відповідну оцінку згідно вимог ст.. 94 КПК України .

Як свідчать матеріали кримінального провадження, судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника на те, що вина ОСОБА_11 в скоєнні кримінального правопорушення недоведена, є безпідставним, та таким, що не ґрунтується на матеріалах справи.

Вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доводиться матеріалами кримінального провадження та доказами, дослідженими судом першої інстанції в їх сукупності.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що саме ОСОБА_11 поза розумним сумнівом вчинив кримінальне правопорушення заподіяв чисельні тілесні ушкодження, які в своїй сукупності є тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть потерпілої.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_12 про те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на доказах, які є неналежними та недопустимими, а висновок суду першої інстанції про вину ОСОБА_11 ґрунтується на припущеннях, в суді апеляційної інстанції ні захисником, ні обвинуваченим не доведені поза розумним сумнівом.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_21 , які є родичами загиблої, разом з тим їх покази відповідають іншим доказам винуватості обвинуваченого, та підтвердили наявність попередніх скарг скарги загиблої на аналогічну поведінку обвинуваченого щодо неї, та на думку колегії суддів правильно покладені судом в основу обвинувального вироку. При цьому покази свідка ОСОБА_22 фактично підтверджують наявність в загиблої на час огляду її трупу ним як фельшером, видимих тілесних пошкоджень, які в подальшрму було підтверджено в ході судових досліджень трупу ОСОБА_14 та проведених судо-медичних експертиз. При цьому свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 є родичами та відповідно товаришем ОСОБА_11 , тому їх свідчення про добре ставлення ОСОБА_11 до дружини та щодо обставин її побиття викликають обгрунтовані сумніви.

Крім того, вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, дослідженими судом, які повністю узгоджуються з вищезазначеними доказами в їх сукупності, та, яким була надана належна оцінка, що знайшло своє відображення у вироку, а саме:

- витягом з ЄРДР №0000176 від 12.07.2017, який підтверджує факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за подією, яка сталася 11.07.2017 близько 16 години;

- рапортом інспектора-чергового СРПП Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 12.07.2017, яким встановлено, що 11.07.2017 о 23 год. 53 хв. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 11.07.2017 о 00 год. 04 хв. за адресою: вул. Центральна, 20, с. Старі Новаки, Лугинського району надійшло повідомлення по телефону про те, що у с. Старі Новаки померла ОСОБА_14 ;

- постановою т.в.о. заступника начальника ВП в.о. начальника СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області від 12.07.2017, якою доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 12.07.2017 здійснювати слідчим СВ Лугинського ВП ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ;

- заявою ОСОБА_11 про надання добровільної згоди працівникам поліції провести огляд його домоволодіння чи іншого майна, без ухвали слідчого судді;

- протоколом огляду місця події від 11.07.2017 та фототаблицею долученою до нього, в ході якого оглянуто домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в якому виявлено труп ОСОБА_14 ;

- ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2017 про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого володіння ОСОБА_11 , з метою відшукання знаряддя вчинення злочину та речових доказів, які містять на собі сліди злочину;

- протоколом огляду місця події від 12.07.2017 та фототаблицею долученою до нього, в ході якого оглянуто домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в якому виявлено та вилучено одяг, плями бурого кольору, велосипед червоного кольору та мопед марки «Honda»;

- ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2017 про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого володіння ОСОБА_11 , з метою відшукання знаряддя вчинення злочину та речових доказів, які містять на собі сліди злочину;

- заявою ОСОБА_11 про надання добровільної згоди працівникам поліції провести огляд його домоволодіння чи іншого майна, без ухвали слідчого судді від 14.07.2017;

- протоколом огляду місця події від 14.07.2017 та фототаблицею долученою до нього, в ході якого оглянуто домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з якого вилучено майно;

Посилання захисника ОСОБА_12 на недопустимий доказ -аяву ОСОБА_11 про надання добровільної згоди працівникам поліції провести огляд його домоволодіння чи іншого майна, без ухвали слідчого судді безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_11 надав свою добровільну згоду на огляд, проставивши свій підпис у протоколах огляду місця події та письмових заявах про такий дозвіл. На переконання апеляційного суду вказані обставини не ставлять під сумнів добровільності згоди особи на проведення огляду, оскільки наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність зазначеної особи висловлювати справжню думку при наданні такої згоди.

Вказана позиція констатована в постановах Верховного суду від 01.11.2018, 1202.2019 року ( справ як а №536/1048/16-к, №159/451/16-к).

Також колегія суддів визнає безпідставними доводи захисника ОСОБА_12 щодо визнання вищезазначених протоколів огляду місця події від 11.07.2017, 12.07.2017, 14.07.2017 та фототаблиць долучених до них та ухвал слідчих суддів Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2017 про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого володіння ОСОБА_11 , недопустимими доказами.

Згідно ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Як встановлено у ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 Цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 11.07.2017, 12.07.2017, 14.07.2017 року слідчим СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в житомирській області ОСОБА_25 , за участю понятих та спеціаліста, було проведено огляд місця події - домоволодіння, будинку АДРЕСА_2 , за добровільною згодою її власника ОСОБА_11 , про що він надав відповідні заяви.

Також ухвалами слідчих суддів Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2017 про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого володіння ОСОБА_11 , з метою відшукання знаряддя вчинення злочину та речових доказів, які містять на собі сліди злочину. При цьому зазначені огляди проводилися без попереднього звернення до слідчого судді для забезпечення схоронності майна можливих речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження подія кримінального правопорушення мала місце 11.07.2017 року та того ж дня в період часу з 23 год. 55 хв. 11.07.2017 року до 00 год. 58 хв. 12.07.2017 року слідчим СВ Луганського ВП було проведено огляд місця пригоди приміщенні будинку АДРЕСА_2 та складено протокол ОМП від 11.07.2017 року. Відомості про подію слідчим внесені до ЄРДР за №0000176 - 12.07.2017 року о 16 годині 25 хвилин. Було вилучено труп загиблої дружини ОСОБА_27 та інші речі, які б могли нести на собі ознак кримінального провадження.

Отже, огляд домоволодіння, а саме будинку АДРЕСА_2 , в якому перебував труп загиблої та про що було повідомлено в поліцію, та враховуючи добровільну згоду ОСОБА_11 , здійснено слідчим з дотриманням вимог ст.ст.233,237-238 КПК України та підстави для визнання, складеного за результатами такого огляду, протоколів огляду місця події від 11.07.2017, 12.07.2017, 14.07.2017 та фототаблиць долучених до них та ухвал слідчих суддів Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2017 про надання дозволу на проведення огляду житла та іншого володіння ОСОБА_11 , недопустимим - відсутні.

Вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також:

- висновком експерта № 178 від 31.07.2017, де встановлено, що смерть ОСОБА_14 настала внаслідок тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалася множинними переломами ребер з обох сторін та ускладнилась великою внутрішньою крововтратою.

Також з вказаного висновку видно, що на трупі ОСОБА_14 виявлено наступні тілесні ушкодження: садно по нижньому полюсу правої сідниці, розміром 6x5см, неправильної витягнутої форми, дещо горизонтально розташований, вкрите темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; 2 садна в центральній частині правої сідниці, розміром до 7x2см, невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; 2 садна по нижньому краю лівої лопатки, розміром до 6x2см, невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; 2 садна по нижньому краю правої лопатки, розміром до 6x5см, невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; множинні точкові садна по всій поверхні спини, попереку, обох сідниць, невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; синець по всій поверхні правої сідниці з переходом на задню поверхню верхньої частини правого стегна, розміром 31x21см, незначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець по внутрішній половині всієї лівої сідниці, розміром 20x10см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 2 синця по тильній поверхні правої ступні, розміром до 2x1см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 4 синця по передньо-зовнішній поверхні середньої частини правої гомілки, розміром до 5x4см, невизначеної форми, блідо- .фіолетового кольору; садно по нижньому краю правого наколінника, розміром 4x2см, невизначеної форми, вкрите темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; 3 синця по верхньому та внутрішньому краю правого наколінника, розміном до 2x2см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; 2 синця по передньо-зовнішній поверхні нижньої частини правого стегна, розміром до 2x1,5см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; синець по передній та передньо-зовнішній поверхні середньої частини правого стегна, розміром 12x6см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець по передній поверхні верхньої частини правого стегна, розміром 4x3см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець в проекції великого вертела правої стегнової кістки, розміром 8x6см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець в проекції передньо-верхньої ості правої здухвинної кістки, розміром 12x9см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець в проекції лонного симфіза, розміром 9x7см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 2 синця по передній поверхні нижньої частини живота, розміром до 5x6см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець в лівій здухвинній ділянці, розміром 2,5x2см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 3 синця в нижній частині правої бокової поверхні грудної клітини, розміром до 12x10см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; синець по нижньому краю правої молочної залози, розміром 6x5см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 2 синця по тильній поверхні правої кисті, розміром до 3,5x2см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 3 синця по задній поверхні правого промерево-зап`ястного суглоба, розміром до 2x1см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; 3 синця по задній поверхні середньої та нижньої частин правого передпліччя, розміром до 5x4см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; синець по зовнішній поверхні правого передпліччя, розміром 5x6см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; рана по зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба, розміром 1x0,2см, глибиною 1см, невизначеної форми, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, вкрита вологою кров`ю; синець в проекції правого ліктьового суглоба, розміром 2x2см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кальору; синець в ділянці підборіддя справа, розміром 1,5x0,8см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець в ділянці підборіддя зліва, розміром 1x0,5см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; садно в лівій лобній ділянці на межі з волосяною частиною голови, розміром 1x0,5см, невизначеної форми, вкрите темно - червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; 2 синця в проекції лівого надпліччя, розміром 3x2см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; синець в проекції середньої частині лівої ключиці, розміром 0,5x1см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 5 синців в лівій підключичній ділянці, розміром до 4x3см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; садно по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча, розміром 4x1см, невизначеної форми, вкрите темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; 5 синців по задній поверхні всього лівого плеча, розміром до 5x1см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 2 точкових садна по задній поверхні нижньої частини лівого плеча, невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками розташованими нижче рівня шкіри; 3 синця по нижній половині лівої молочної залози, розміром до 3,5x3см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 17 синців по передній та лівій боковій поверхні грудної клітини, розміром від 0,5 x 1 см до 6x5см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; 3 синця в проекції передньо-верхньої ості лівої здухвинної кістки, розміром до 2х1см, невизначеної форми, блідо- фіолетового кольору; 2 синця по зовнішній поверхні верхньої частини лівого стегна, розміром до 6x5см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 5 синців по передньо-внутрішній поверхні верхньої частини лівого стегна, розміром до 2.5х 1,5см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 16 синців по всій передній поверхні лівого стегна, розміром до 2x1,5см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; садно по нижньому краю лівого наколінника, розміром 2x1см, невизначеної форми, вкрите темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; синець по нижньому краю лівого наколінника, розміром 4x3см, невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; садно в лівій тім`яній ділянці, розміром 0,8x0,6см, невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; перелом ребер зліва 7, 8, 9, 10 по лопатковій лінії, без розриву пристінкової плеври, непрямого типу з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини; перелом ребер справа 8, 9, 10, 11 по лопатковій лінії, 10, 11 з розривом пристінкової плеври, прямого типу з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини.

Дані ушкодження утворились внаслідок дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок ударів руками(кулаками), ногами, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Всі вищевказані ушкодження утворились незадовго (в період до 1-2 доби) до настання смерті. Смерть ОСОБА_27 настала 11.07.17р. В крові трупа етиловий спирт не виявлено.

Висновком експерта № 5 від 11.08.2017 встановлено, що на тілі трупа ОСОБА_14 , 1984 року народження відсутні тілесні ушкодження, що утворились більш ніж за 10-14 діб до моменту смерті. Смерть ОСОБА_14 настала не одразу, а через невеликий проміжок часу (до декількох годин) після заподіяння ушкоджень (переломи ребер). ОСОБА_14 після заподіяння пошкоджень, що стали причиною смерті, могла жити декілька годин,. При цьому вона могла робити активні цілеспрямовані рухи (пересуватися, говорити, піднятися). На думку експерта вона не могла піднімати важкі предмети та тримати їх вище свого зросту. ОСОБА_14 після отримання наявних тілесних ушкоджень не могла пройти пішки відстань до 3 км., підняти предмети вагою біля 10кг., переставляти їх. Всі ушкодження на тілі ОСОБА_27 заподіяні прижиттєво.

Всі ушкодження знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Всі ушкодження утворились внаслідок дії твердих тупих предметів. Яких-небудь специфічних відбитків на тілі трупа не виявлено. Кількість ударів приблизно відповідає кількості ушкоджень на тілі. Удари потерпілій нанесено з силою прикладання, достатньою для їх утворення. Потерпіла в момент нанесення тілесних ушкоджень могла знаходитись у будь-якій позі. На тілі ОСОБА_27 відсутні тілесні ушкодження, які б свідчили про активну самооборону. На тілі ОСОБА_27 відсутні тілесні ушкодження, які характерні для падіння з висоти власного зросту без надавання тілу прискорення чи з наданням тілу прискорення з подальшим ударом об рівню поверхню (дерев`яна підлога, асфальтне покриття. Сухорукова під час заподіяння їй тілесних ушкоджень відчувала сильний фізичний біль та особливі страждання. Потерпілій можливо було врятувати життя при наданні їй своєчасної медичної допомоги.

Також, у даному кримінальному провадженні було допитано експерта ОСОБА_18 , який підтвердив надані ним висновки, які він зробив при проведенні ним експертного дослідження. На запитання прокурора чи відчувався різкий запах алкоголю від ОСОБА_14 пояснив, що при розтині відчувався різкий запах алкоголю, чому у крові не виявлено не знає, оскільки дослідження робить лабораторія. Зазначив, що при тій кількості тілесних ушкоджень, які отримала ОСОБА_14 самостійно пройти велику (до 3 км.) відстань не могла, зробити в будинку прибирання також ні, тому що була майже не рухомою і відчувала нестерпний біль. Вказав, що нанесення фізичних ударів були з невеликим інтервалом.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що судово-медична експертиза трупа ОСОБА_14 була проведена з порушенням, матеріали кримінального провадження не містять і обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисником апеляційному суду не надано.

Вина ОСОБА_11 також підтверджується протоколом огляду трупа від 12.07.2017 та доданою до нього фототаблицею, якими встановлено попередню причину смерті ОСОБА_14 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть від 12.07.2017 № 1380, згідно якого вбачається причина смерті ОСОБА_14 ;

заявою ОСОБА_15 про залучення до провадження № 0000176 її як потерпілої від 15.07.2017;

- постановою про визнання потерпілим від 15.07.2017, якою ОСОБА_15 визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000176 від 12.07.2017;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.07.2017, якою речі вилучені за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.07.2017, якою речі вилучені за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

- ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2017 на речі вилучені за адресою: АДРЕСА_2 накладено арешт.

Винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується і іншими доказами.

Що стосується апеляційних доводів щодо безпідставності посилання суду в своєму вироку як доказ вини ОСОБА_11 на постанову про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 22.12.2018 оригіналу письмової заяви, написаної на ім`я начальника ОСОБА_28 про прийняття заходів до ОСОБА_11 . ОСОБА_14 , то вони вбачаються слушними, оскільки сторона обвинувачення не надала жодних належних та допустимих доказів того, що письмова заява на ім`я начальника Олевського ВП виконана від імені ОСОБА_14 , належна реєстрація вказаної заяви в правоохоронних органах, яка б давала б можливість стверджувати, що посадова особа перевірила (встановила) особу заявниці належним чином, також відсутня. Разом з тим доказового значення вказаний письмовий документ в даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, не має, підставою для скасування вироку дані обставини бути не можуть.

Крім того частково слушними є доводи захисника ОСОБА_12 про те, що орган досудового розслідування після винесення постанови про зупинення досудового розслідування і до винесення постанови про відновлення досудового розслідування проводив відповідні процесуальні дії в кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою слідчого ОВС СУ ГУНП в Житомирській області від 18.10.2017 року підозрюваного ОСОБА_11 було оголошено у розшук.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області, погодженою прокурором прокуратури Житомирської області від 18.10.2017, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

Повідомленням начальника Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 11.12.2018 № 2563/209/02-2018, про виявлення та знаходження ОСОБА_11 та постановою про відновлення досудового слідства від 11.12.2018, якою досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку із потребою в проведенні слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Однак із зазначених письмових документів та доказів, наведених в апеляційній скарзі, як то відповідних запитів, клопотань до слідчого судді, надання доручень про допит свідків, які в подальшому було допитано в ході судового розгляду, витребування копій вироків за попередніми судимостями ОСОБА_11 , вбачається, що вони по своїй суті не вплинули на доведеність вини обвинуваченого, були в основному направлені на перевірку версії подій обвинуваченого, та інші наведені вище докази в своїй сукупності відповідно до положень ст. 94 КПК України таку вину у вчиненні даного криміального правопорушення доводять поза розумним сумнівом. При цьому відповідно до положень ст. 412 КПК України саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які би могли перешкодити суду прийняти законне та обгрунтоване рішення, можуть бути підставою для скасування такого рішення та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. Таких однозначних порушень, передбачених положеннями ст.ст. 412, 415 КПК України, апелянтами в своїх апеляційних скаргах не зазначено.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з чим погоджується колегія суддів, що ОСОБА_11 своїми умисними та протиправними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть ОСОБА_14 .

Доводи сторони захисту про непричетність обвинуваченого ОСОБА_11 до вчинення даного кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим в умовах неочевидності без присутності без посередніх свідків, тому про доведеність його вини може свідчити сукупність усіх зібраних стороною обвинувачення доказів, та не спростоування версії обвинуваченого щодо отримання потерпілою даного тілусного ушкодження іншим шляхом.

Відтак колегія суддів не бере до уваги дані доводи захисту, як безпідставні, які не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційних скарг про те, що вирок суду першої інстанції ухвалений на недопустимих доказах, оскільки зазначені вище докази, що безперечно доводять вину обвинуваченого є такими, здобуті відповідно до вимог КПК України. Суд дослідив всі представлені докази, як зі сторони обвинувачення, так і сторони захисту. В основу обвинувального вироку покладено лише ті докази, які безпосередньо досліджувалися судом в ході розгляду провадження.

За наведених обставин, немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 є способом захисту та метою уникнути кримінальної відповідальності.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Тому доводи обвинуваченого та його захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, визнаними судом доведеними, а висновок суду першої інстанції ґрунтується на досліджених у ході судового розгляду показаннях потерпілої, свідків, ряду письмових доказів, яким судом була надана оцінка з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, згідно вимог ст.ст.94,374 КПК України.

Колегією суддів апеляційного суду істотних порушень вимог КПК України, які були би підставою для зміни чи скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено.

Доказів, які би спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційному суду захисником та обвинуваченим не надано.

Призначене покарання судом першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідає положенням ст.ст. 50, 65-67 КПК України, меті його призначення, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи його особу, неоднократні попередні судимості, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, а також категоричну дум ку потерпілої в провадженні про необхідність суворого покарання обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, вирок є законним обгрнутованим та вмотивованим, підстав, зазначених в апеляційних скаргах, для його скасування призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2020 року щодо ОСОБА_11 за ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому її копії .

Судді: