печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора від 19.04.2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000063 від 30.07.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 19.04.2020 року від 19.04.2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000063 від 30.07.2014 року.

В засідання особа, яка звернулася із скаргою про час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, проте, в засідання не з`явилася.

Зокрема, у вказаній скарзі ОСОБА_3 серед іншого просить забезпечити можливість його присутність у судовому засіданні по розгляду заяви в режимі відеоконференції.

Так, проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження регламентовано ст. 336 КПК України.

Разом з тим, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 не наведено та необгрунтовано жодної передбаченої ст. 336 КПК України підстави, за яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), за таких обставин, заява останнього про проведення судового провадження по розгляду його скарги в режимі відеоконференції є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Прокурор про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно із положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Так, постановою прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 19.04.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні 0000063 від 30.07.2014 року.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_3 зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою та незаконною.

Досліджуючи постанову прокурора 19.04.2021 року про відмову в задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає, що рішення слідчого прийнято на підставі аналізу фактів, встановлених під час досудового розслідування та аналізу і оцінки зібраних доказів, виходячи із самостійності у вирішенні питання порядку проведення досудового розслідування та повного, всебічного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Доводи особи, яка звернулася зі скаргою щодо необґрунтованості та незаконності постанови не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду провадження та є такими, що зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого.

Аналізом та оцінкою оскаржуваної постанови вбачається, що вона за своїм формальними ознаками відповідає вимогам, які до неї ставляться відповідно до статті 110 КПК України.

За таких обставин, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора від 19.04.2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000063 від 30.07.2014 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 305 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора від 19.04.2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000063 від 30.07.2014 року,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1