Справа № 188/238/21
Провадження № 1-кс/188/80/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000137 від 10.12.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме відеореєстратор Tecsar Post-Futurist QHD; S/N: 29.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 09 грудня 2020 року до чергової частини ВП №4 Синельниківського РУП надійшла заява від співробітника філії «ПРУВОКС» ПрАТ «ДТЕК» Павлоградвугілля» про те, що 22 жовтня 2020 року невстановленою особою на водоводі від Першотравенського водозабору на території Миколаївської сільської ради було демонтовано трубу діаметром 325 мм, чим філії спричинено матеріальну шкоду в розмірі приблизно 30 000 грн. Внаслідок виїзду слідчо-оперативної групи на місце пригоди при огляді ділянки землі, яка знаходиться на околиці с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, у балці «Суха», було встановлено, що частина металевих труб, які перебувають на балансі філії «ПРУВОКС» ПрАТ «ДТЕК» Павлоградвугілля» і знаходяться під шаром ґрунту, враховуючи їх вагу та габаритність, були демонтовані за допомогою екскаватора, оскільки на місці події знаходяться вириті траншеї та по обидві сторони від них знаходяться купи вологого ґрунту, а частина труб знаходиться на поверхні.

10 грудня 2020 року відомості про цей факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 було проведено обшук на території Новомосковського заводу залізобетонних виробів, код ЄРДПО 01033409, який перебуває у колективній власності Публічного акціонерного товариства «Новомосковський завод залізобетонних виробів», з метою відшукання і вилучення викрадених металевих труб.

У ході обшуку території Новомосковського заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: вул. Заводська, 1, смт. Меліоративне, Новомосковський район, Дніпропетровська область, було виявлено камери відеоспостереження, а в одному з приміщень знайдено відеореєстратор Tecsar Post-Futurist QHD; S/N: 29, який разом з адаптером живлення Switching Adaptor вилучено до ВП №4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до отриманої накладної №1052/1 від 07.03.2019 року вказаний реєстратор належить ОСОБА_5 , що також підтверджується зауваженнями до протоколу обшуку, під час якого відеореєстратор було вилучено.

05 березня 2021 року цей відеореєстратор було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що на вказаному відеореєстраторі містяться відомості про викрадене майно або осіб, причетних до його викрадення, транспортний засіб, за допомогою якого перевозилися вказані труби, прокурор вбачає необхідність у накладенні арешту на вказану річ із забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування зазначеного відеореєстратора та даних, що містяться на ньому, що унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, надали його обґрунтування і просили задовольнити.

Вислухавши пояснення прокурора і слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали: копії витягу з ЄРДР, рапорту помічника чергового Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, довідок про вартість викраденого майна, протоколів огляду місця події, рапортів працівників Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , відповіді Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області на запит слідчого, протоколу обшуку, зауважень учасників обшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , постанови про визнання речовим доказом, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 11.03.2021, супровідного листа до ухвали слідчого судді, супровідного листа до клопотання прокурора, постанови про визнання речовим доказом, накладної № 1052/1, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2020 року невстановленою особою на водоводі від Першотравенського водозабору на території Миколаївської сільської ради було демонтовано трубу діаметром 325 мм, чим філії «ПРУВОКС» ПрАТ «ДТЕК» Павлоградвугілля» спричинено матеріальну шкоду в розмірі близько 30 000 грн.

На підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 слідчим 04 березня 2021 року було проведено обшук на Новомосковського заводу залізобетонних виробів з метою відшукання і вилучення викрадених металевих труб. У ході обшуку території заводу було виявлено камери відеоспостереження, а в одному з приміщень знайдено відеореєстратор Tecsar Post-Futurist QHD; S/N: 29, який разом з адаптером живлення Switching Adaptor вилучено до ВП №4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відеореєстратор постановою слідчого від 05.03.2021 було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 11.03.2021 було повернуто для усунення недоліків клопотання слідчого про накладення арешту на вказаний відео реєстратор і встановлено строк виконання ухвали сімдесят дві години з моменту отримання ухвали.

12.03.2021 ухвала була направлена до Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що отримав її 18.03.2021, однак належних і допустимих доказів цього твердження не надав, проставлена невідомою особою ручкою на супровідному листі дата з підписом таким доказом не є, оскільки відсутній штамп про вхідну реєстрацію.

Таким чином, прокурор порушив строк для усунення недоліків клопотання, встановлений ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 11.03.2021, направивши повторне клопотання до суду 19.03.2021.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Крім того, стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1).

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 цієї статті).

Арешт майна, з приводу якого заявлене клопотання у цьому кримінальному провадженні, не є доцільним з метою забезпечення збереження його як речових доказів, оскільки не надано жодних доказів, що в пам`яті вилученого відеореєстратора є відомості, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. За період з моменту вилучення відео реєстратора 04.03.2021 і до розгляду цього клопотання судом пройшло 17 днів, а записи на ньому слідчим не досліджені і оцінку їм не надано, в той час як доказом вчинення правопорушення у цьому кримінальному провадженні є не сам відео реєстратор, як річ, а відомості, що в ньому містяться.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

В ухвалі слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 02.03.2021 не зазначено про вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, а відеореєстратор, як вбачається з досліджених матеріалів, є частиною системи відеоспостереження, тобто електронної інформаційної системи, яка використовується для охорони Новомосковського заводу залізобетонних виробів.

Суд вважає, що вилучення частини електронної інформаційної системи відеоспостереження під час проведення обшуку 04.03.2021 не повинно було проводитися, достатньо було, як пропонувала власник цього майна ОСОБА_5 , здійснити копіювання інформації з відеореєстратора.

Відповідно до ч.2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна (п.1); можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (п.2); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5); наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п.6).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини зауважив у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005р.) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005р.), що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008р.).

Така позиція узгоджується із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Слідчий суддя дійшов висновку, що не є необхідним, таким, що переслідує легітимну мету і є пропорційним, накладення арешту,заборони на користування і розпорядження вказаним у клопотанні майном, оскільки відеореєстратор є частиною системи відеоспостереження, тобто електронної інформаційної системи, яка використовується для охорони Новомосковського заводу залізобетонних виробів, і його арешт з метою збереження як доказу є неспіврозмірним із тією шкодою, яка може бути завдана охороні заводу внаслідок його відсутності, враховуючи недоведеність участі власників заводу у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому провадженні.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, у клопотанні прокурора слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно з п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді (ч.3 цієї статті).

Керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000137 від 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, відмовити.

Повернути власнику ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відеореєстратор Tecsar Post-Futurist QHD; S/N: 29.

Прокурору Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1