Справа № 461/9942/20
Провадження № 1-кп/461/237/21
УХВАЛА
10.02.2021 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 461/9942/20 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 186 КК України.

10.02.2021 р. в судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Обвинувачений та захисник заперечили проти задоволення клопотання. Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Представник потерпілого щодо даного клопотання покладається а розсуду суду.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення обвинуваченого та захисника, представника потерпілого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Він не має законних джерел заробітку, не працює, не одружений, не має на утриманні дітей, тобто в останнього відсутні міцні соціальні зв"язки. Крім цього ОСОБА_4 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні нового злочину.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вищевикладені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме про ризики переховування від суду.

Вказані ризики є вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою. Захисник обвинуваченого просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Проте, з урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику переховування від суду і обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому за ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,строк тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 10.04.2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, представнику потерпілого та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1