Справа №481/1661/20
Провадж.№1-кп/481/13/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 20 листопада 2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Новий Буг Миколаївської області, та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дитину, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

20 листопада 2020 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до спальної кімнати домоволодіння за місце свого проживання, де відпочивала ОСОБА_5 та у той час у нього виник протиправний умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень на грунті неприязних відносин, які виникли раптово. Так, реалізуючи такий свій умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 20 листопада 2020 року близько 17 години 30 хвилин, знаходячись у приміщенні спальної кімнати житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_5 , яка лежала на лівому боці на дивані, що розташований вздовж стіни, умисно наніс їй три удари кулаком лівої руки в область обличчя. Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: зливного синця в області перенісся та правого ока, по одному синцю на слизовій верхньої та нижньої губи справа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, та підтвердив те, що дійсно 20 листопада 2020 року у нетверезому стані повернувся додому та вчинив зі своєю дружиною сварку, під час якої вдарив останню по обличчі три рази. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах доведена зібраними в ході дізнання доказами у справі, дійсність та достовірність інших доказів у даному кримінальному провадженні учасниками судового розгляду не оспорюється.
Відтак, з врахуваннямвимогч.3ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані стороною обвинувачення докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Сукупність зібраних доказів вказує на те, та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 20 листопада 2020 року близько 17.30 години, у спальній кімнаті житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, на грунті неприязних відносин, що виникли раптово, наніс потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному є щире каяття.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній проживає у АДРЕСА_1 ,за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який являється проступком, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних наслідків, яким не заподіяно істотної шкоди, спосіб вчинення проступку і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, обтяжуючі покарання обставини: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення проступку у стані алкогольного сп`яніння, а також позицію потерпілої та вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним порушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1