ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:643/8842/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1333/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ст.ст.185, 190 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 02 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , який не наполягав на участі у справі, з участю його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілих по даній справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Московського районного суду м. Харкова від 17 11 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кашира Московської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06 09 2016 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, 09 02 2017 апеляційним судом Харківської області призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого 26 12 2018 умовно-достроково на невідбуті 17 днів,

визнано винним вчинені кримінальних правопорушень та призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до правил ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Визначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слід залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.

В строк відбуття покарання зараховано період перебування під вартою з 29 05 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 2356 грн. 04 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, 09 04 2019 року, приблизно о 08:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований та мешкає спільно зі своє матір`ю ОСОБА_9 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до кімнати, входом до якої є дерев`яні міжкімнатні двері, оснащені врізним замком, де на той час мешкала ОСОБА_10 , яка є знайомою ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_10 вийшла з приміщення кімнати, зачинивши її на замок та завідомо знаючи, що в квартирі перебуває один та його незаконні дії ні для кого очевидними не стануть, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, за допомогою раніше заготовленого інструменту, пошкодив дверну коробку, тим самим забезпечив собі доступ до приміщення кімнати, звідки таємно викрав речі, які належать потерпілій ОСОБА_10 , а саме: ноутбук ТМ «НР 630», вартістю 2950 грн., сумку для ноутбуку з логотипом ТМ «НР», вартість якої визначити не надалось можливим, одну пару сережок з металу жовтого кольору 585 проби інкрустованих камінням фіаніту, загальною вагою 1,55 г, вартістю 1472,50 грн., одну пару сережок з металу білого кольору 925 проби, загальною вагою 4 г, вартістю 180 грн., одну пару сережок з металу білого кольору 925 проби, загальною вагою 4,5 г, вартістю 202,50 грн.

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що незабаром повернеться ОСОБА_10 , не бажаючи бути застигнутим на місці вчинення злочину, швидко покинув приміщення квартири, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 4805 грн.

Крім того, ОСОБА_7 12 04 2019 року приблизно о 06 год. 45 хв., прийшов до приміщення цеху за адресою: АДРЕСА_3 , де працював ФОП ОСОБА_11 . Готуючись до виконання покладених до нього обов`язків, ОСОБА_7 відчинив металеву шафу з інструментом, де побачив машину кутову шліфувальну торгової марки «Riber-Profi» моделі «WS10-125» та машину кутову шліфувальну торгової марки «GRAND» моделі «МШУ-125-1250», що належить ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення зазначеного майна.

З метою реалізації свого злочинного наміру, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 12 04 2019 року приблизно о 06 год. 56 хв., знаходячись у приміщенні цеху за вищевказаною адресою, поклав вищезазначені інструменти у власний рюкзак, та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1118 грн.

Далі, 05 05 2019 року близько о 12 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебуваючи разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він зареєстрований та проживає, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, будучи впевненим в беззастережній довіри до себе зі сторони ОСОБА_12 через те, що вони знайомі та перебувають за місцем мешкання ОСОБА_7 , знаючи, що у ОСОБА_12 в користуванні мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 4X 3/16 Gb», з корисливих мотивів, попросив у останнього дати для здійснення дзвінка належний йому мобільний телефон, маючи на меті заволодіти в подальшому.

ОСОБА_12 , діючи на довірливих відносинах та помиляючись в дійсних намірах ОСОБА_7 добровільно надав останньому мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 4X 3/16 Gb» на умовах в подальшого повернення майна ОСОБА_12 .

ОСОБА_7 заволодівши мобільним телефоном ТМ «Xiaomi Redmi Note 4X 3/16 Gb» покинув приміщення квартири, звернувши його на свою користь та в подальшому реалізував його до ломбарду ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці,17Г.

Крім того, ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у розмірі 800 грн., які знаходились в чохлі телефону та які належать ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_7 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_12 , незаконно заволодів мобільним телефоном ТМ «Xiaomi Redmi Note 4X 3/16 Gb» в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 грн., разом із стартовим пакетом мобільного зв`язку «Київстар», флеш накопичувачем 8Гб та чорним чохлом, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, а також грошовими коштами у розмірі 800 грн., спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2800 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно (т.8 а.с.77-80).

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив зменшити строк призначеного покарання.

Такі вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не були враховані фактори, які позитивно його характеризують: постійне місце проживання та реєстрації; наявність неповнолітньої дочки, 2015 року народження, а також матері похилого віку; позитивна характеристика з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а також ту обставину, що потерпілим відшкодовано завдану шкоду (т.8 а.с.97).

Крім того, апеляційну скаргу подав захисник обвинуваченого, в якій просив оскаржуваний вирок змінити та знизити ОСОБА_7 остаточне покарання до 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування зазначених вимог, вказав, що судом першої інстанції лише формально зроблено посилання на існування обставин, які пом`якшують покарання, однак фактично при визначенні міри покарання суд їх не врахував (т.8 а.с.100-101).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник просили задовольнити вимоги апеляційних скарг у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення вимог апеляційних скарг сторони захисту, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Потерпілі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального правопорушення в апеляційних скаргах стороною захисту не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевіряється.

Надаючи оцінку вимогам обвинуваченого та його захисника щодо призначення більш м`якого покарання, колегія суддів вважає їх непереконливими, виходячи з наступного.

В ході детального аналізу оскаржуваного вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, колегією суддів встановлено, що воно цілком відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки призначаючи покарання, суд у повному обсязі врахував: ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, зокрема злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, інші до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину, 2015 року народження, характеризується задовільно, має захворювання, а також те, що у вчиненому покаявся, матеріальну шкоду відшкодовано, майно повернуто потерпілим.

При цьому, обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття у скоєному, наявність хронічного захворювання.

Обставин, що обтяжують покарання, в розумінні ст.67 КК України, судом не встановлено.

Проаналізувавши в комплексі усі вищезазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, та з урахуванням положень ч.1 т.70 КК України остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, що й наближеним до мінімального строку, передбаченого санкцією найбільш суворої інкримінованої йому статті.

Судова колегія погоджується з тим, що саме таке покарання є справедливим, співмірним тяжкості і характеру вчинених діянь та їх наслідкам, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нового злочину.

постійно місце проживання та реєстрації; наявність неповнолітньої дочки, 2015 року народження, а також матері похилого віку; позитивна характеристика з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а також ту обставину, що потерпілим відшкодовано завдану шкоду

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, на наявність неповнолітньої дочки, 2015 року народження, його характеристику, а також ту обставину, що потерпілим відшкодовано завдану шкоду, - колегією суддів не приймаються, оскільки як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, наведені обставини були проаналізовані судом першої інстанції та враховані при призначенні покарання.

Та обставина, що ОСОБА_7 має хронічне захворювання, про що також вказують апелянти, - була врахована судом першої інстанції та визнана такою, що пом`якшує покарання. Підстав для повторного врахування наведеної обставини колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів про наявність у обвинуваченого матері похилого віку, то така обставини сама по собі не є такою, що пом`якшує покарання.

Відомостей, які б підтверджували, що матір перебуває на утриманні ОСОБА_7 або потребує його допомоги, обвинуваченим та його захисником не надано.

Разом з тим, наведені дані і обставини, а саме наявність у нього малолітньої дитини та матері похилого віку, існували до моменту вчинення злочинів, проте не стали стримуючим фактором при скоєнні протиправних дій, і самі по собі безпосередньо не впливають на ступінь суспільної небезпечності ні вчиненого злочину, ні особи винного.

Інших обставин, які дійсно не були враховані судом першої інстанції, або переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків та свідчили б про необхідність призначення більш м`якого покарання, апелянтами не наведено.

Не встановлено таких обставин і в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку.

Зважаючи на наведене, призначене районним судом покарання, на думку колегії суддів, у вищевказаному виді та розмірі є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільній небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через тяжкість покарання, немає.

У зв`язку з вищевикладеним, підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині визначення розміру покарання та задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 17 11 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4