ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/789/21

01 квітня 2021 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Пузирко В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000063 від 17.03.2021 з угодою про примирення від 24.03.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, державних нагород не має, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України
за участю:
прокурора Бандури О.П.
обвинуваченого ОСОБА_1
потерпілого ОСОБА_2
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 17 березня 2021 року за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , будучи попередньо притягнутим Костопільським районним судом Рівненської області 15.09.2020, 16.02.2021 до адміністративної відповідальності за вчинення відповідно 15.09.2020 о 10:00 год. та 16.02.2021 о 11:00 год. домашнього насильства за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порушення статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично, на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив психологічне насильство щодо свого батька похилого віку ОСОБА_2 , яке виразилось у безпричинних словесних образах, погрозах, приниженні, психологічного тиску, висловлюваннях нецензурною лайкою в його бік, погроз фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршило якість життя потерпілого ОСОБА_2 , що, зокрема, виразилось у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.126-1 КК України, а саме умисне, систематичне вчинення психологічного насильства особі, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.
24 березня 2021 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1 було досягнуто угоди про примирення.
Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_1 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, попросити вибачення у потерпілого.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_1 у разі затвердження такої угоди у вигляді громадських робіт на строк 200 /двісті/ годин. В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України винним себе визнав повністю та надав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_1 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.
Присутній у судовому засіданні потерпілий просить суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Дослідивши укладену потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення від 24 березня 2021 року, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив умисне, систематичне вчинення психологічного насильства особі, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого, відповідальність за що передбачена ст.126-1 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт строком 200 /двісті/ годин.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 377, 475, 122, 124, 394 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 24 березня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1 .
Визнати ОСОБА_1 винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт строком 200 /двісті/ годин.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяВ. В. Левчук