Справа №705/1658/20
1-кп/705/678/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оксанина Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 13.03.2020, близько 11.00 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з метою порушення недоторканості домоволодіння ОСОБА_8 , нехтуючи гарантованим конституційним правом кожного громадянина на недоторканність житла та іншого володіння особи, без відповідного дозволу господаря, достовірно знаючи, що на той момент у домоволодінні по АДРЕСА_1 нікого немає, шляхом вільного доступу , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, проник на територію подвір`я, де шляхом демонтування скляної шибки вікна будинку, яке було зачинено з внутрішньої сторони, незаконно проник у житлове приміщення, що розташовується за вище вказаною адресою та вчинив дрібне викрадення чужого майна, а саме, знаходячись в спальній кімнаті виявив лежанку, в якій знаходились дві металеві пластини, що входили в конструкцію печі, демонтував їх, у подальшому в кухонній кімнаті демонтував металеві частини з плити твердого опалення, а саме: колісники, дверцята, дві металеві плити з фоєрками, після чого з даним майном через вікно залишив приміщення будинку та в подальшому даний металобрухт залишив на території власного домоволодіння.

13.03.2020, близько 16.00 год., продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 знаходячись у дворі домоволодіння навпроти житлового будинку, виявив дерев`яну господарську споруду, в якій відсутні вхідні двері, та шляхом вільного доступу проник до неї. Знаходячись в господарській споруді, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 оглянув приміщення та виявив два металеві ліжка, два металеві колеса від мотоцикла та металеве бильце до ліжка та духову шафу для печі твердого опалення, які в подальшому викрав та розпорядився на власний розсуд.

Вище викрадені речі із приміщення будинку та прибудинкової території були вживані та цінності для потерпілої ОСОБА_8 не мають. Тобто, ОСОБА_7 фактично здійснив дрібне викрадення чужого майна, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП, проте, тим самим вчинив незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального проступку відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час допиту в суді показав, що в 2020 році, точної дати не пам`ятає, пішов до сусідки ОСОБА_9 , знаючи, що вона там не проживає, щоб пошуками металобрухт, продати та купити щось дитині. В будинку знайшов дві плити, колісники, дверцята, духовку, а в сараї колеса від мотоцикла та ін., які здав на металобрухт. У вчиненому щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального проступку, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує те, що ним, з урахуванням положень ст. 4, 5, 12 КК України (в редакції чинній на дату ухвалення вироку), вчинено кримінальний проступок. Також, суд враховує: особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи суть вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України
Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази: дві металеві кроваті, одне металеве бильце, два колеса, одну плиту з конфорками, які передано потерпілій ОСОБА_8 для зберігання повернути за належністю потерпілій

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1