Справа № 574/651/20
Провадження № 1-кп/574/13/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Буринь
Буринський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000175 від 18.06.2020 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенка, Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше судимого:
- 03.07.2001 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 25.11.2003 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.164, ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 03.04.2008 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.307, ч.1, ч.2 ст. 69 КК України до покарання у вид позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 25.08.2011 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 27.09.2011року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.194, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- 20.12.2011 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
- 11.04.2012 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 27.06.2016 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 роки 1 місяць 5 днів позбавлення волі. Звільнився 27.09.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 11 днів;
- 21.04.2020 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн.. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 13.07.2020 року покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт строком 30 годин, яке відбуте повністю;

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,
в присутності сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, близько 19-ї години 08.06.2020 року прийшов до господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . У ході розмови з останньою, ОСОБА_3 , діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою, попросив у неї в тимчасове користування газовий різак. ОСОБА_5 , будучи впевненою, що ОСОБА_3 поверне після використання вказане майно, добровільно передала газовий різак останньому.
У той же час та день, ОСОБА_3 , повторно, недобросовісно використавши довіру збоку потерпілої, заволодів вказаним різаком та розпорядився ним на власний розсуд, не повернувши його ОСОБА_5 як законному володільцю, чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 317 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно у вечері 08.06.2020 року йому дуже хотілося похмелитися, але грошей у нього не було. Тоді він пішов до ОСОБА_5 , щоб попросити газовий різак, який він раніше неодноразово брав у неї, та в подальшому продати його. Прийшовши додому до останньої, він пообіцяв повернути різак після того як покористується ним. Остання повірила йому та дала різак. Після цього, він відразу пішов до ОСОБА_6 та продав цей різак за 100 грн.. Спричинену шкоду потерпілій повністю відшкодував. Висловив жаль з приводу вчиненого та щиро розкаявся у скоєному.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_3 знає давно, певний час вони разом проживали. У вечері 08.06.2020 року він прийшов до неї додому та попросив газовий різак для використання, обіцяючи повернути наступного дня. Вона погодилася і дала йому цей різак, оскільки раніше також вже його давала і він повертав його. На другий день ОСОБА_3 різак не повернув. Через деякий час вона повідомила в поліцію про ці обставини. В теперішній час претензій до нього немає, шкоду він їй відшкодував, просила суворо його не карати.
Відповідно до протоколу про прийняття заяви, 18.06.2020 року ОСОБА_5 звернулася до правоохоронних органів із заявою про незаконні дії ОСОБА_3 (а.с. 39).

Як вбачається з протоколу огляду від 18.06.2020 року та відеозапису до нього, ОСОБА_6 добровільно показав та видав працівникам поліції газовий різак, повідомивши, що його продав йому ОСОБА_3 за 100 грн. (а.с. 40-41).

У ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 , у присутності слідчого, понятих та інших учасників слідчої дії, розповів та безпосередньо показав як він прийшов до ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодів її майном газовим різаком, а потім розпорядився ним на свій розсуд продавши за 100 грн. ОСОБА_6 (а.с.47-49).

Вирішуючи питання про допустимість та належність досліджених доказів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, так як він вчинив шахрайство, тобто заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо, не працює.
Як обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Як обставину, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України суд враховує рецидив злочинів.
За таких обставин, з урахуванням особи винного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом призначення передбаченого Законом покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи фактичні обставини справи, характер та тяжкість кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжких злочинів, думку потерпілої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, невеликий розмір матеріальної шкоди, яка повністю і добровільно була відшкодована обвинуваченим, а також те, що за час проведення досудового розслідування та розгляду справи по суті він жодних нових правопорушень не вчинив, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, пропорційності та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення остатньої можливе без відбування покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №19/119/11/1-1582е від 23.06.2020 року в сумі 490 грн. 35 коп..
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, зокрема, газовий різак, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , необхідно дозволити останній розпоряджатися на власний розсуд.
На підставі викладеного, керуючись ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого за ч.2 ст.190 КК України і призначити йому передбачене законом покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №19/119/11/1-1582е від 23.06.2020 року в сумі 490 грн. 35 коп..
Речові докази по справі: газовий різак, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - дозволити останній розпоряджатися на власний розсуд.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: