Справа № 755/2798/21
Провадження №1-кп/755/793/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості відносно якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 12.01.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, с. Підлипки, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей: сина 2005 року народження, доньку 2008 року народження, доньку 2010 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 04.03.2021 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 24.12.2020, приблизно о 17 год. 40 хв. знаходився у приміщені гіпермаркету «Епіцентр К», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Братиславська 11, де проходячи по торгівельному залу вищевказаного гіпермаркету, у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Епіцентр-К», .
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 24.12.2020, перебуваючи в приміщенні торгового центру «Епіцентр К» за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , підійшов до відділу «Інструменти», а саме до торгової полиці, з якої взяв товар з назвою «Кутова шліфувальна машинка TEKHMANN TAG-12/1170» закупівельна вартість якої складає 570 грн. 20 коп. та тримаючи вищезазначений товар у руках попрямував до відділу «Будівельні товари», де в подальшому, дістав електроінструмент «Кутова шліфувальна машинка TEKHMANN TAG-12/1170» із коробки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливим мотивом, помістив вказаний товар до своєї власної сумки сірого кольору, яка була у ОСОБА_4 та продовжив покупки.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, бажаючи довести свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_4 направився до виходу з вказаного торгового центру та розрахувавшись не за весь товар, який обирав, перебуваючи у вказаному торговому центрі.
Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), останній вийшов за лінії кас гіпермаркету «Епіцентр», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, не розрахувавшись за товар, який належить гіпермаркету «Епіцентр - К».
В цей же день, ОСОБА_4 направився за адресою: м. Київ, вул. Миропільська 2, ринок «Юність», де продав невстановленій досудовим розслідуванням особі вищезазначений електроінструмент за 350 грн, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок вчиненого кримінального проступку, ОСОБА_4 , заподіяв ТОВ «Епіцентр-К», матеріальну шкоду на суму 570,20 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно таємно викрав електроінструмент «Кутова шліфувальна машинка TEKHMANN TAG-12/1170», вартість якого не оспорює. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Додав, що син ОСОБА_4 потрапив до аварії і йому потрібні були гроші, тому не розрахувавшись за товар попрямував до ринку «Юність» аби продати вкрадений товар.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого є повторність.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює.
З урахуванням зазначених обставин, високого ризику вчинення обвинуваченою повторного злочину та враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, із застосуванням ст. 71 КК України, приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами ст. 72 КК України.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт і остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази: диск, який містить інформацію з камер відеоспостереження ТЦ «Епіцентр» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська 11 від 24.12.2020, який постановою від 15.01.2021 року визнано доказом, який перебуває в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя