КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

представників власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , представника ДП «Закуп`янський кар`єр» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20 травня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на вилучені під час огляду від 29.04.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області вантажний автомобіль «БілАЗ-75405», номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який належить на праві власності ДП «Закуп`янський кар`єр» та екскаватор «Volvo EC360LC», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представники власників майна подали апеляційні скарги.

Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20 травня 2021 року в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 , а саме на екскаватор «Volvo EC360LC», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що наявність існування ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України не доведено. ОСОБА_8 є володільцем екскаватора, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини. До вчинення кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого проводиться досудове розслідування, ніякого відношення немає.
Представник власника майна ДП «Закуп`янський кар`єр» - адвокат ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року, постановити нову, якою в задоволенні клопотання відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що оскільки транспортний засіб був тимчасово вилучений слідчим, то клопотання про накладення арешту на таке майно, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, мало бути подане протягом 48 годин після вилучення, а не через 2 тижні. Також вказує на те, що арештовані кошти не відповідають ознакам речових доказів.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, про існування вказаної ухвали ДП «Закуп`янський кар`єр» стало відомо лише 08.06.2021 року, а апеляційна скарга була подана в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку представників власників майна, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянтом копія оскаржуваного рішення отримана лише 08.06.2021 року, тому відповідно ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подана у встановлений законом строк.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вважає колегія суддів, вказані норми закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000629 від 11.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 240 КК України.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 30.04.2021 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні №0000629 від 11.07.2019 речовим доказом.

13.05.2021 року прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме на вилучені під час огляду від 29.04.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області вантажний автомобіль «БілАЗ-75405», номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який належить на праві власності ДП «Закуп`янський кар`єр» та екскаватор «Volvo EC360LC», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0000629 від 11.07.2019 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000629 від 11.07.2019, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність зазначеного майна ознакам речового доказу є належним чином недоведеними та спростовуються наданими матеріалами справи.

Інші доводи апеляційних скарг також не заслуговують на увагу та є належним чином необґрунтованими.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на вилучені під час огляду від 29.04.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області вантажний автомобіль «БілАЗ-75405», номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який належить на праві власності ДП «Закуп`янський кар`єр» та екскаватор «Volvo EC360LC», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, - залишити без змін, а апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , представника власника майна ДП «Закуп`янський кар`єр» - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3580/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1