Провадження № 1-кс/638/420/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,
встановив:
08.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просив ухвалити рішення про закриття кримінального провадження, скасувати арешт на майно. В обґрунтування скарги вказує, що кримінальне провадження №0002392 від 31.05.2018 здійснювалось за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України як злочину невеликої тяжкості. Тобто , строк досудового розслідування сплинув 31.05.2019, згідно з вимог ч. 1 ст. 219 КПК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, а арешт, накладений на належне йому майно, підлягає скасуванню.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 09.02.2021 відмовлено у відкриття провадження за скаргою ОСОБА_3 в частині ухвалення рішення про закриття провадження, прийнято до розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
В судовому засіданні заявника підтримав вимоги клопотання, просив скасувати арешт.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Слідчий суддя, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного:
В провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002392 від 31.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
11.09.2018 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, в межах зазначеного кримінального провадження, накладено арешт на токарний верстат з ЧПК DOOSAN «LYNX220LM», належний на прав власності ОСОБА_3 , із забороною ОСОБА_3 відчужувати та будь- яким способом змінювати вказаний токарний станок.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п.1ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, законодавцем гарантована можливість щодо захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб шляхом звернення до слідчого судді на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2020 у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 «Про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 31.05.2018 за №0002392 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 388 КК України відмовлено.
П. 10 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
За правилами ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні 0002392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України вже сплинули, ухвалою суду відмовлено у провадження строку досудового розслідування, отже, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження та вирішити питання про скасування арешту майна, який був накладений у в межах зазначеного клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку , про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту з майна та роз`яснює ОСОБА_3 , що питання про скасування арешту майна повинно бути вирішено прокурором, при ухваленні рішення про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369, 371, 372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали складено 22.02.2020.

Суддя ОСОБА_1