Провадження № 11-кп/824/2142/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Вирок
Іменем України

15 червня2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.08.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, із врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк призначеного покарання частково відбуте пркарання за попереднім вироком.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 80 189 гривень 75 копійок та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , 15.09.2018 року близько 23 години 00 хвилин, знаходячись біля п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на повторне, відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , після чого декілька разів вдарив його кулаком в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Таким чином, обмеживши можливість руху та здійснення опору ОСОБА_9 , ОСОБА_7 зняв з шиї потерпілого золотий ланцюжок, вагою 20 грамів, довжиною 60 сантиметрів, 585 проби, плетіння «Бісмарк», вартістю 23 329 гривень 75 копійок, сумку шкіряну чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в середині якої знаходився мобільний телефон марки «Samsung J7», моделі SM-J730FZKNSEX, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 4860 гривень, гаманець коричневого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, особисті документи, які матеріальної цінності не представляють, та банківська картка «Приват Банку» за рахунком № НОМЕР_3 , з якої в подальшому знято грошові кошти в сумі 51000 гривень. Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 80 189 гривень 75 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано принцип часткового складання покарань, який в даному випадку не може застосовуватись. Зазначає, що ОСОБА_7 раніше засуджений 11.08.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, проте кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за яке засуджено оскаржуваним вироком, вчинено ОСОБА_7 15.09.2018 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Шевченківським районним судом м. Києва. Вважає, що суд першої інстанції неправильно оцінив дійсний ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння та особи обвинуваченого. Також вважає, що конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства, з корисливим мотивом, відомості про підвищений рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого, який і в подальшому продовжив злочинну діяльність, вказують на необґрунтованість призначення покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник послався на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеністю вини ОСОБА_7 . Вважає, що в оскаржуваному вироку не дається оцінка тій обставині, чому потерпілий ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність про надання завідомо неправдивих показань, змінював свої показання декілька разів під час досудового слідства та судового розгляду. Також вважає, що судом не надано оцінку тому, що саме співробітники поліції повідомили потерпілому що грабіжником є ОСОБА_7 , при цьому показавши потерпілому зображення ОСОБА_7 . На думку захисника, ОСОБА_7 , не має відношення до пограбування потерпілого, оскільки злочинцем, скоріш за все, є невстановлена особа чоловік, одягнений у сіру куртку, під якою синя сорочка з розстібнутими верхніми ґудзиками. Вважає безпідставним критичне ставлення суду до показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 лише на підставі того, що вони були сусідами ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він послався на суперечливість показань потерпілого ОСОБА_9 , та на те, що судом не взято до уваги показання свідків, а також не взято до уваги те, що він прибував на судові засідання, не переховувався, інші злочини не вчиняв та працював.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечував щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, думку потерпілого, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечував щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:

-даними, відображеними у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2018 року (т.1 а.п. 59-60), з яких вбачається, що 15.09.2018 року близько 23 години по вулиці Харківське шосе, 148, невстановлена особа відкрито заволоділа майном гр. ОСОБА_9 , а саме сумкою з мобільним телефоном, золотим ланцюжком приблизною вагою 20 грамів, кредитними картками.

-даними, відображеними у протоколі огляду місця події від 18.09.2018 року та додатку до нього (т. 1 а.п. 61-62, 63-64) з яких вбачається, що в ході слідчої дії було оглянуто ділянку місцевості неподалік п`їзду № 5 будику № 148 по вулиці Харківське шосе у м. Києві.

-даними, відображеними у відповіді № 215/9 від 25.09.2018 року, яка була надана ПТ "Ай Ті Ломбард" на запит слідчого (т. 1, а.п. 68) із яких вбачається, що 16.09.2018 року о 01.12 год. до філії ломбарду, яка знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Миру, 7, звертався громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу встановлено за допомогою паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , номер НОМЕР_5 , який заклав до ломбарду золотий ланцюг вагою 19,53 грама.

-даними, відображеними у листі № 20.1.0.0.0./7-181025/1316 від 23.11.2018 та додатках до вказаного диста (т.1, а.п. 70-71,72,73,74,75-78), з яких вбачається, що уповноважена особа АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у відповідь на звернення гр. ОСОБА_9 повідомляє, що 16.09.2018 року із його банкіської картки було знято кошти, для здійснення цієї операції було введено вірний ПІН-код картки. З додатку до листа яким є фотомаріали, на яких зображено особу, яка власне знімала вказані кошти зображений громадянин візуально дуже схожий на обвинуваченого ОСОБА_14 , іншими додатком є виписка по картці/рахунку № НОМЕР_3 за період з 15.09.2018 по 16.09.2018 року, з якої вбачається, що у вказаний період з картки було знято 51 950 гривень 37 копійок.

-даними, відображеними у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2018 року та довідці до нього (т.1, а.п. 79-80,81), з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 у відповідь на запитання слідчого чи може він впізнати на представлених фото особу, яка 15.09.2018 року відкрито заволоділа його майном вкзав на фото під номером №2. Відповідно до довідки яка є додатком до вказаного протоколу, на фото № 2 зображений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1

-даними, відображеними у протоколі перегляду відеозапису від 10.04.2019 року (т.1 а.п. 82-86) та CD-R носії який є додатком до вказаного протоколу (т.1 а.п. 89) із яких вбачається, що 16.09.2018 року у проміжку часу з 00 год. 00 хв. по 00 год. 12 хв. в приміщенні магазину "Велика Кишеня", який розташований за адресою: м. Київ, просп. Возз`єднання, 2/1 невідомий чоловік передає ОСОБА_7 , банківську картку.

-даними, відображеними у висновку експерта № 042-840-2019 від 06.06.2019 року (т.1, а.п.93-99) з яких вбачається, що дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 16.09.2018 року о 02.02, у нього мали місце наступні ушкодження: садно та синець на нижньому повіці лівого ока; садно підборідкової ділянки праворуч; крововилив у м`які тканини в проекції 5 п`ясно-фалангового суглобу правої кисті. Відповідно до п.п. 4.6 та 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" кожне з вказаних тілесних ушкоджень, за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявлених ушкожень, вказують на те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, харктерні властивості яких в ушкодженнях не відобразилися, за давністю можуть відповідати вказаному терміну.

-даними, відображеними у висновку експерта № 13-1/927 від 23.05.2019 року (т.1 а.п. 102-105) відповідно до яких встановити ринкову вартість чоловічої сумки, шкіряної чорного кольору станом на 15.09.2018 року не видається за можливе. Ринкова вартість мобільного телефону "Samsung J7", моделі SM-J730FZKNSEX, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору станом на 15.09.2018 року могла становити 4860,00 гривень. Встановити ринкову вартість гаманця, світло-коричневого кольору з шкірозамінника станом на 15.09.2018 року не видається можливим. Ринкова вартість золотого ланцюжка, вагою 20 грамів, довжиною 60 сантиметрів, 585 проби, плетіння "Бісмарк", станом на 15.09.2018 року могла становити 23 329, 75 гривень.

-даними, відображеними у протоколі слідчого експеременту від 25.07.2019 року (т.1 а.п. 106-107) та DVD-R носії який є додатком до вказаного протоколу (т.1 а.п. 110) з яких вбачається що слідчий ОСОБА_15 за участі потерпілого ОСОБА_9 у присутності понятих відтворили обстановку і обставити подій які мали місце 15.09.2018 року біля п`ятого під`їзду будику АДРЕСА_2 , потерпілий детально розповів та наглядно показав про все, що відбувалося перед та під час нападу на нього.

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 згідно яких він зазначив, що 15.09.2018 року пізно повертався додому, біля під`їзду до нього підійшов незнайомий чоловік, який попросив у нього сигарету, коли від дістав сигарету у них зав`язалася розмова і у якийсь момент цей чоловік несподівано наніс йому удар від чого він втратив рівновагу на впав. Коли він лежав, зловмисник наніс йому ще кілька ударів від чого він знепритомнів. До тями він прийшов уже в лікарні, там і з`ясувалося, що у нього зникли золотий ланцюжок та сумка, в якій були мобільний телефон, гаманець з документами та банківська картка. Також потерпілий зазначив, що особою, яка того дня вчинила відносно нього напад є обвинувачений ОСОБА_7 , його він добре запам`ятав, оскільки до того як він почав наносити удари вони кілька хвилин розмовляли. Також потерпілий зазначив, що мобільний телефон, який того вечора у нього було викрадено не був захищений кодом доступу, тому ним без проблем можна було користуватися, крім того, на телефоні був установлений додаток "Приват 24" який прив`язаний до номера його телефону, тому в подальшому з його картки були зняті гроші, шляхом зміни "Пін-коду", який було напрявлено смс-повідомленням на його номер.

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, а тому посилання обвинуваченого та захисника в апеляційних скаргах на те, що судом першої інстанції було надано невірну оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає безпідставними.
Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і доводи апеляційної скарги захисника про критичне ставлення суду першої інстанції до показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_16 .
При перевірці матеріалів кримінального провадження, порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасуванню вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення, на переконання колегії суддів повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо необхідності закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення вини ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом обґрунтовано визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 ,суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні злочину не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, не одружений.

Проте, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий злочин в період іспитового строку, встановленого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року, не враховано підвищену суспільну небезпеку особи, обставини та мотиви вчинення обвинуваченим злочину.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, наслідки, що настали, ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, колегія суддів вважає, що саме покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі буде справедливим і достатнім для попередження скоєння ОСОБА_7 нових злочинів, а також відповідатиме особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за яке ОСОБА_7 , засуджено оскаржуваним вироком, вчинено 15.09.2018 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповдіно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань із врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, з постановленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70,ст. 72 КК України, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя Суддя Суддя