Справа № 738/420/21
№ провадження 1-кп/738/61/2021
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 11 лютого 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Менського району Чернігівської області, який зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працює на посаді водія ФОП ОСОБА_4 , одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
ОСОБА_3 восени 2012 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, діючи умисно, незаконно, з метою зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухової речовини, в порушення вимог п. 2 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, знаходячись на горищі будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , знайшов предмет схожий на малокаліберну гвинтівку, яку переніс у веранду будинку, 574 предмети, що схожі на набої до малокаліберної гвинтівки, які переніс в кухню будинку та речовину ззовні схожу на порох, яку переніс під навіс у дворі господарства. Вказані предмети та речовину ОСОБА_3 залишив на зберігання без передбаченого законом дозволу.

Працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2021 року, 19 лютого 2021 року, в період часу з 08 години 32 хвилини по 10 годину 44 хвилини проведено обшук будинку АДРЕСА_1 , під час проведення якого у веранді виявлено та вилучено предмет схожий на малокаліберну гвинтівку, в кухні виявлено та вилучено 574 предмети що схожі на набої до малокаліберної гвинтівки, в з під навісу в дворі господарства виявлено та вилучено речовину ззовні схожу на порох.

Відповідно до висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/125-21/1610-БЛ від 25.02.2021 надана на дослідження гвинтівка є вогнепальною зброєю нарізною спортивною гвинтівкою ТОЗ-8 № НОМЕР_1 (на ствольній коробці) № НОМЕР_2 (на затворі) калібру 5,6 мм, придатна для стрільби.

Згідно висновку експертизи зброї № СЕ-19/125-21/1612-БЛ від 25.02.2021 574 штуки патронів є боєприпасами 5,6 мм спортивно-мисливським гвинтівочними патронами кільцевого запалення до гвинтівок, карабінів, пістолетів та револьверів відповідного калібру. Патрони придатні для стрільби.

Відповідно до висновку вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/125-21/1589 від 23.02.2021 надані на дослідження сипучі речовини є вибуховими речовинами метальної дії димним порохом вагою 3078,18 Н (маса 314,1 г) та 471,38 Н (маса 48,1 г), загальною масою 362,2 г.

Таким чином ОСОБА_3 зберігав нарізну спортивну гвинтівку ТОЗ-8 574 штуки патронів та вибухову речовину метальної дії димний порох, без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що в 2012 році зброю, патрони до неї та порох знайшов на горищі будинку в який перейшов з родиною проживати. Все воно було замотане в ганчірку. Зброю та набої він переніс до будинку та в ньому і зберігав, а порох зберігав під навісом, у прибудові до будинку. Все це було виявлено працівниками поліції під час проведення обшуку у його господарстві. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

ІІІ. Оцінки суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 263 КК, як незаконне зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.
ІV. Призначення покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття.
При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.
Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у інкримінованому діянні визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК Судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:
1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;
2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність двох малолітніх дітей;
4. наявність постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики за такими;
5. наявність обставин, які пом`якшують покарання;
6. те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
7. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.
У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини.
Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним
та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).
Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.
Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.
Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).
В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.
Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.
V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 5 720 гривень 75 копійок необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази в кримінальному провадженні: нарізну спортивну гвинтівку ТОЗ-8 № НОМЕР_1 (на ствольній коробці) № НОМЕР_2 (на затворі) калібру 5,6 мм, 574 патрони, димний порох вагою 3078,18 Н (маса 314,1 г) та 471,38 Н (маса 48,1 г), загальною масою 362,2 г, які передані на зберігання до Корюківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області необхідно знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення полі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 5 720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 75 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази в кримінальному провадженні: нарізну спортивну гвинтівку ТОЗ-8 № НОМЕР_1 (на ствольній коробці) № НОМЕР_2 (на затворі) калібру 5,6 мм, 574 патрони, димний порох вагою 3078,18 Н (маса 314,1 г) та 471,38 Н (маса 48,1 г), загальною масою 362,2 г, які передані на зберігання до Корюківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області знищити.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1