Справа №459/2890/20
Провадження № 1-кп/459/187/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000516 від 07.07.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чирчик Ташкентської області, Узбекистан, кримського татарина, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 01.03.2012 року Ленінським районним судом АР Крим за ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 9 років, яке відбув 26.12.2019 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 07 липня 2020 року близько 15 години, достовірно володіючи інформацією про те, що для нього у відділення «Нової Пошти» №2, що по проспекту Шевченка, 5 в м.Червоноград Львівської області, надійшла посилка, будучи обізнаним про вмістимість вказаної посилки, направився у вказане поштове відділення для її отримання. 07 липня 2020 року близько 15:00 години, перебуваючи у приміщенні «Нової Пошти» №2, ОСОБА_4 отримав вищевказану посилку, в якій містилася шабля, виготовлена саморобним способом, яка належить до категорії довгоклинкової холодної зброї колюче-ріжучої-рублячої дії. В подальшому, тримаючи у руках вказаний предмет, ОСОБА_4 , порушуючи встановлені спеціальні правила поводження зі зброєю, маючи прямий умисел на порушення громадської безпеки, усвідомлюючи, що своїми протиправними діями він створює підвищену загрозу для суспільства, вийшов на алею, що по проспекту Шевченка в м.Червонограді Львівської області та почав слідувати по пішохідній частині проспекту Шевченка в напрямку вул.Паркової у м.Червонограді Львівської області, де біля будинку №5 по проспекту Шевченка у м.Червонограді був виявлений працівниками поліції, які вилучили у нього шаблю, виготовлену саморобним способом, яка належить до категорії довгоклинкової холодної зброї колюче-ріжучої-рублячої дії, яку останній носив без передбаченого законом дозволу. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину заперечив категорично, пояснив, що 07.07.2020 року на його мобільний телефон поступив дзвінок від «Нової Пошти» про отримання поштового відправлення на його ім`я, хоча текстове повідомлення у вигляді смс на його номер телефону не надходило. Він з`явився у відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: м. Червоноград, проспект Шевченка,5, отримав відправлення (посилку) та на виході з приміщення до нього по імені звернулись працівники поліції і попросили розпакувати посилку. Він розпакував посилку та виявив предмет, схожий на шаблю в ножнах на підставці, однак з ножен дістати шаблю ніхто не зміг. На запитання поліції з приводу цього відправлення він пояснив, що очікував доставку запчастин, а саме ричага до колеса, яке замовляв через мережу Інтернет на сайті «Розборка» в м. Луцьку, але через відсутність такого у м. Луцьк відправка здійснювалась з м. Рівне, після чого працівники поліції запросили понятих. Вказує, що з того моменту, коли до нього підійшли працівники поліції, з ними постійно був присутній працівник оперативного підрозділу львівської поліції та з цього часу він був позбавлений можливості вільно пересуватись. Після цього його доставили у Червоноградський ВП ГУНП у Львівській області та не дозволили зв`язатись з адвокатом. Стверджує, що він не знав та не міг знати який саме предмет буде знаходитись у відправленні, оскільки замовляв запчастини для автомобіля, що належить свідкові ОСОБА_6 , оплатив такі при замовленні, а за послуги пересилання розрахувався при отриманні відправлення у відділенні, чому відправником і отримувачем вказаного відправлення вказано саме його прізвище пояснити не може, відправник не узгоджував з ним цієї обставини. У відділенні «Нової пошти» не оглядав відправлення, оскільки очікував запчастини, хоча не є спеціалістом в таких, а у відділення прибув за дзвінком працівників «Нової пошти». Зазначає, що коли до нього підійшли працівники поліції на виході з відділення, на їх запитання щодо вмісту посилки відповів «сувенір» з іронією, оскільки очікував саме сувеніру від товариша з м. Рівне, з яким пізніше зв`язувався, щоб отримати будь-які чеки на купівлю цієї шаблі, але отримав відповідь, що товариш ще нічого не купив. Звертає увагу на те, що до приїзду СОГ коло нього було близько семи-восьми працівників поліції, з яких затримання здійснювало 4 оперативні працівники Червоноградського ВП та один оперативний працівник Львівського підрозділу. Всього у нього було вилучено чотири предмета шабля, ножни, підставка та пакування з маркуваннями " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що працює оперуповноваженим Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. В липні 2020 року близько обіду він з колегами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відпрацьовували розшук іншої особи на прізвище « ОСОБА_10 » і проходили по проспекту Шевченка в м. Червонограді, коли побачили, що з відділення «Нової Пошти» вийшов візуально знайомий йому ОСОБА_11 , який тримав у руках продовгуватий картонний пакет. На їх запитання про вміст пакету відповів, що сувенір шабля, після чого на їх прохання ОСОБА_11 самостійно розпакував картонку, всередині якої виявилась металева шабля в ножних з підставкою, після чого по ліні 102 ними була викликана слідчо-оперативна група, після приїзду якої все було передано їм, а сам свідок разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишились поряд, хоча участі у слідчих діях не приймали. На уточнююче запитання адвоката, свідок пояснив, що в той день він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спочатку знаходились в автомобілі, припаркованому за адресою м. Червоноград, проспект Шевченка,5 навпроти відділення №2 «Нової Пошти», при виході з якого помітили ОСОБА_12 , який виходив з приміщення відділення. Відеозйомку того моменту, як ОСОБА_11 виходив з «Нової пошти» вів свідок ОСОБА_9 на свій мобільний телефон та зазначив, що можливо рядом був присутній працівник поліції зі Львова на ім`я ОСОБА_13 , однак всі дії вчинялись виключно ним, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 самостійно та добровільно розпакував відправлення на їх прохання, можливості вільно пересуватись ОСОБА_11 не був позбавлений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює оперуповноваженим Червоноградського РВ ГУНП у Львівській області і на початку липня 2020 року він спільно з оперативними працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проходили біля відділення «Нової Пошти» №2, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, проспект Шевченка,5, з приміщення якого виходив ОСОБА_11 з пакетом в руках. На їх запитання про вміст пакету, ОСОБА_11 відповів, що там шабля, після чого ними була викликана слідчо-оперативна група через дзвінок на 102. ОСОБА_11 добровільно розпаковував картонну обгортку, а ОСОБА_9 здійснював відеофіксацію. Стверджує, що працівники поліції з м. Львова не були присутні при цих діях, а після прибуття СОГ всі слідчі дії вчинялись саме ними.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює оперуповноваженим Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. На початку липня 2020 року після обіду він разом з оперуповноваженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснювали розшук Єжова та проходили повз відділення «Нової Пошти» №2, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, проспект Шевченка,5. ОСОБА_7 побачив та упізнав ОСОБА_12 , який виходив з приміщення відділення «Нової Пошти» №2 з продовгуватим пакунком в картонній обгортці в руках. На пропозицію ОСОБА_7 вони підійшли до ОСОБА_12 , який на запитання про вміст пакету відповів щось про подарунок. Свідок ОСОБА_9 здійснював відеозйомку цієї події на свій мобільний телефон на пропозицію ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_11 добровільно та самостійно розпакував пакет, то була викликана СОГ, яка в подальшому вчиняла слідчі дії. Можливо, вони залишались поряд, однак участі в таких діях не приймали. Крім того, свідок заперечив присутність працівника оперативного підрозділу поліції з м. Львова та не може пригадати чи попереджали ОСОБА_12 про те, що його покладуть «лицем до асфальту» якщо відмовиться відкривати пакет. Вказує, що затримання ОСОБА_12 не здійснювалось, а тому протокол затримання не складався.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_14 пояснив, що з ОСОБА_15 вони знайомі кілька місяців. Орієнтовно в кінці літа 2020 року на прохання ОСОБА_12 він разом з свідком ОСОБА_16 та самим ОСОБА_15 під`їхали до відділення «Нової Пошти» №2, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, проспект Шевченка,5 та припаркували автомобіль. ОСОБА_11 вийшов з машини та пішов в приміщення відділення, де пробув близько 10-15 хв. В той момент до їх машини підійшов мужчина в цивільному, представився працівником львівської поліції, сказав заглушити автомобіль і в цей момент свідок побачив, що до ОСОБА_12 теж підійшли якісь чоловіки, однак свідком подальших подій не був, оскільки йому сказали їхати.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_16 пояснив, що 07.07.2020 року він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 під`їхали до відділення «Нової Пошти» №2, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, проспект Шевченка,5. ОСОБА_11 пішов у відділення, а вони залишись чекати в машині. В цей час до нього підійшов мужчина, візуально знайомий йому як працівник поліції, представився працівником карного розшуку і сказав заглушити машину. В цей же час до ОСОБА_12 теж підішли якісь люди. Після цього їм сказали їхати і очевидцем подальших подій він не був.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що не пригадує дати, коли був запрошений працівника поліції бути присутнім при розкритті пакету, який знаходився на лавці в парку біля відділення «Нової Пошти» №2, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, проспект Шевченка,5. Біля лавки стояв чоловік, який присутній в залі суду, та пояснював щось про сувенір. Крім нього, був присутній ще один понятий. Після роз`яснення прав, в їх присутності розпакували картонний пакет, з якого дістали предмет, схожий на сувенір шаблі в ножних та підставку, однак дістати шаблю з ножен не змогли. Після цього підписали протокол, а ОСОБА_12 забрали працівники поліції.

Згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС № 10/1-307 від 22.07.2020 року надана на експертизу шабля, вилучена у громадянина ОСОБА_4 виготовлена саморобним способом та належить до категорії довго клинкової холодної зброї коляче-ріжучої-рублячої дії.

В обґрунтування обвинувачення прокурором надано суду докази, які, на його думку, свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а саме:

- рапорт старшого інспектора-чергового СРПП №2 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_18 від 07.07.2020 року;

- протокол огляду місця події від 07.07.2020 року з відеозаписом проведеної слідчої дії;

- рапорт оперуповноваженого СКП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 07.07.2020 року;

- постанова про визнання речовим доказом та прилучення речового доказу до кримінального провадження від 07.07.2020 року;

- ухвалу від 09.07.2020 про арешт майна;

- висновок експерта №10/1-307 від 22.07.2020 року;

- ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів від 20.07.2020 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.08.2020 року; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 06.08.2020 року;

- протокол огляду речей і документів від 07.08.2020 року з носієм, на якому збережено оглянуту інформацію;

- історію здійснення посилок на ім`я ОСОБА_4 в межах ТОВ «Нова Пошта»;

- ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів від 31.07.2020; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.08.2020; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 07.08.2020;

-протокол огляду речей і документів від 07.08.2020 з носієм, на якому збережено оглянуту інформацію.

Надані суду докази отримані під час досудового розслідування та відкривались сторонам кримінального провадження.

Дослідивши подані письмові докази, заслухавши показання обвинуваченого, допитавши свідків, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також в сукупності всі зібрані докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що органом обвинувачення не доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і такого слід виправдати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.373 КПК України, зокрема, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

У постанові ККС ВС від 31.05.2018 року в справі № 127/27182/15-к зроблено висновок про те, що норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, необхідним є аналіз відповідного закону. При цьому поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України .

Склад кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 263 КК України передбачає наявність об`єктивної сторони у формі здійснення альтернативних суспільно-небезпечних діянь: 1) носіння; 2) виготовлення; 3) ремонт; 4) збут,які характеризуються незаконністю, тобто здійснюються без відповідного дозволу. Під носінням зброї, слід розуміти дії по їх переміщенню, транспортуванню винною особою безпосередньо при собі (в руках, в одежі, сумках, спеціальних футлярах, в транспортному засобі тощо) за умови можливості їх швидкого використання нанесення удару. Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо (опосередковано) підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, і такими є, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В силу норм ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, у справі "Бербера, Мессере и Хабардо проти Іспанії" (Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain) від 06 грудня 1998 p. (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Ч. 5 ст.9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 р. у справі "Федорченко та Лозенко проти України"). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄС від 11.07.2013 р. у справі "Вєренцов проти України"). Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Подані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КПК України не відповідають вимогам ст.86 КПК України, оскільки відсутність витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, як єдиної підстави початку здійснення досудового розслідування відповідно до ст.214 КПК України та постанови про призначення прокурора (групи прокурорів) відповідно до ст.37 КПК України щодо їх повноважень здійснювати та приймати будь-які процесуальні рішення у справі, не дають можливості зробити висновок про їх допустимість, а тому трактуються судом на користь обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого щодо його фактичного затримання працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Разом з тим, стороною обвинувачення представлено протокол огляду місця події від 07.07.2020 року. Як вбачається з тексту протоколу, огляд розпочато о 15.28 год та закінчено о 15.32 хв. Об`єктом огляду являється алея в парку по вул. Шевченка в м. Червоноград навпроти відділення №2 «Нової пошти» по вул. Шевченка,5 Предметом огляду являється предмет, схожий на шаблю, який лежить на лавці в парку зі східної сторони алеї. Предмет схожий на шаблю розміром по довжині близько одного метра та ширині близько 5 см. Шаблю поставлено на підставку із дерева, колюча частина шаблі одягнена в металевий футляр. Рукоятка шаблі довжиною близько 15 см, наявні два виступи знизу та зверху, розігнуті в протилежні сторони. Громадянин ОСОБА_4 під час огляду повідомив, що вказаний предмет схожий на шаблю належить йому, оскільки він отримав його у відділенні «Нової пошти» в м. Червоноград. Під час огляду вилучено предмет схожий на шаблю. Підпис ОСОБА_4 відсутній. Відомості про особу, яка здійснювала відеофіксацію події в протоколі відсутні, інформація про повідомлення осіб, що беруть участь в слідчій дії про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічного засобу фіксації та носія інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання внесена не в повній мірі.

Однак, з проглянутого в судовому засіданні відеозапису безперервної відеофіксації огляду місця події не вбачається, що понятим ОСОБА_19 , ОСОБА_20 роз`яснено їх процесуальні права, не зафіксовано відмову ОСОБА_4 від підписання протоколу, не зафіксовано дій, вчинення яких передбачено ч.5,6 ст. 104 КПК України та ст.237 КПК України.

Одночасно, згідно вказаного протоколу, з місця події було вилучено предмет, схожий на шаблю, який в подальшому, було визнано речовим доказом відповідно до постанови від 07.07.2020 року та накладено арешт ухвалою слідчого судді від 09.07.2020 року.

Однак, як з пояснень обвинуваченого, так із показів свідків, даних в судовому засіданні, встановлено, що в ході огляду місця події було вилучено три предмети, а саме: шаблю, чохол-ножни та дерев`яну підставку і саме ці три предмети являлись об`єктом дослідження експерта (а.с.46).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису фрагментів завантаженого відеозапису із камери встановленої всередині приміщення відділення №6 «Нова Пошта» у м. Рівне по вул. Київська 44, від 04.07.2020 року вбачається, що 04.07.2020 року близько 16 год 45 хв у приміщення пошти заходить невідома особа чоловічої статі, віком близько 32-35 років, середньої статури, ростом близько 175-180 см, короткострижений, волосся чорняве, одягнений у футболку сірого кольору, шорти в клітинку біло-чорного кольору, босоніжки коричневого кольору, медична маска синього кольору на обличчі одягнена до носа, на лівій руці годинник чорного кольору, у правій руці тримає запаковану у картонну коробку посилку, не проводячи розпаковку підходить до касового відділення та здійснює відправлення вказаної посилки. В судовому засіданні прокурор підтвердив, що особа, яка здійснює відправлення не являється ОСОБА_4 .

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису фрагментів завантаженого відеозапису із камери встановленої всередині приміщення відділення №2 «Нова Пошта» у м. Червонограді, по вул. Шевченка 5, від 07.07.2020 року вбачається, що 07.07.2020 року близько 14 год 48 хвилин, обвинувачений, перебуваючи у приміщенні пошти отримав посилку упаковану у картонну коробку, не розпаковуючи і не оглядаючи її, покинув приміщення пошти після чого з`явився, в межах огляду зовнішньої камери відеоспостереження пошти та швидкою ходьбою попрямував в сторону центральної пішохідної доріжки по проспекту Шевченка, рухаючись перпендикулярно до відділення пошти, після чого пропадає з меж огляду камери через паркові дерева.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено наявність суб`єктивної сторони у формі прямого умислу в діях обвинуваченого ОСОБА_12 , що виключає кваліфікацію його діяння за ч.2 ст.263 КК України. Посилання сторони обвинувачення на розбіжності у поясненнях обвинуваченого, які полягали в тому, що на запитання працівників поліції про вміст отриманого поштового відправлення, ОСОБА_4 відповів що отримав «сувенір», хоча очікував на запчастини, а в судовому засіданні заперечив свою обізнаність про вміст посилки, не доводить достовірну обізнаність обвинуваченого про вміст отриманого поштового відправлення, як не доводять наявність умислу в діях обвинуваченого і покази свідків обвинувачення.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи всі докази в сукупності з наведеними вище обставинами, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність "обґрунтованої підозри" у вчинені правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин", суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід виправдати, оскільки органом обвинувачення не доведено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

Запобіжні заходи органом досудового розслідування не обирались.

Долю речового доказу вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи стягненню з обвинуваченого в дохід держави не підлягають відповідно до ст. 124 КПК України.

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речовий доказ шаблю знищити, а вилучені футляр (ножни) та дерев`яну підставку повернути володільцю.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1