Дата документу 21.04.2021 Справа № 318/1652/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 318/1652/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/818/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,
представника пробації ОСОБА_9

розглянула 21 квітня 2021 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 січня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Орган пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання у містах позбавлення волі у відношенні ОСОБА_7 , оскільки засуджений не бажає стати на шлях виправлення.

Задовольнивши подання, суд, вказуючи, що за час перебування на обліку в пробації засуджений ОСОБА_10 зарекомендував себе з негативного боку, неодноразово порушував порядок та умови відбування покарання, під час перебування на іспитовому строку вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, прийшов до висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з оскаржуваною ухвалою, посилаючись на поважність причин пропуску явок на реєстрацію, просить скасувати судове рішення місцевого суду.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що він надавав підтверджуючі документи причин неявок до органу пробації, проте вони не були враховані судом.

Вважає, що він відповідально виконував покладенні на нього обов`язки.

Стосовно наявності обвинувачення відносно нього за ч.2 ст. 121 КК України вказує, що невірно його звинуватили.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника. Пославшись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив залишити її без змін.
Представник органу пробації у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4 березня 2019 року розпорядження та копія вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2019 року відносно засудженого ОСОБА_7 надійшли на виконання до Токмацького РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, про що цього ж дня були направлені виклик ОСОБА_7 про явку до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення до Токмацького районного суду Запорізької областіпро отримання вироку та прийняття його до виконання; повідомлення військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сповіщення до УГГ ГУМВС України у Запорізькій області.

18 березня 2019 року ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`яснено обов`язки покладні на нього судом та попереджено про відповідальність за їх невиконання (арк. о/с 17).

Цього ж дня засудженому ОСОБА_7 постановою інспектора встановлено дні явки на реєстрацію до Токмацького РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, зокрема 1 та 3 п`ятниця кожного місяця, про що засудженого ознайомлено під особистий підпис (арк. о/с. 22).

Згідно даних реєстрації, ОСОБА_7 , шість разів, а саме 05.08.2019 року, 19.08.2019 року, 02.09.2019 року, 16.09.2019 року, 07.10.2019 року та 21.10.2019 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних на то причин.

Обставини щодо неявки на реєстрацію не заперечувалися стороною захисту при судовому розгляді у суді першої інстанції і при апеляційному розгляді.

Аргументи сторони захисту щодо поважності неявок на реєстрацію засудженого ОСОБА_7 через хвороби останнього нічим не підтвердженні.

Так, для перевірки доводів засудженого ОСОБА_7 щодо неявки на реєстрацію через хворобу було зроблено запит до Кам`янсько-Дніпровської ЦРЛ, згідно відповіді, що надійшла до відділу пробації, ОСОБА_7 з 05.08.2019 року по 01.11.2019 року за медичною допомогою не звертався та в стаціонарі не лікувався (арк. о/с 130).

Надана при апеляційному розгляді захисником копія медичної довідки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 не містить даних, що засуджений ОСОБА_7 саме в період з 05.08.2019 року по 21.10.2019 року перебував на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні або звертався в означені дні до лікаря.

Згідно з положеннями Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі (далі Порядку), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається ігнорування (невиконання) хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин).

Із системного аналізу вказаних норм Законів та Порядку вбачається, що порушення засудженим, якого звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком, хоча б однієї умови відбування такого покарання, тягне за собою вжиття інспекцією заходів реагування, зокрема у виді письмового попередження, а у випадку наявності фактів подальших порушень внесення відповідного подання про скасування такого звільнення.

За встановлених обставин засудженим ОСОБА_7 було допущено порушення однієї із умов відбування покарання з іспитовим строком, а саме він 05.08.2019 року, 19.08.2019 року, 02.09.2019 року, 16.09.2019 року, 07.10.2019 року та 21.10.2019 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин.

Крім того, під час випробувального терміну ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України (арк. о/с 90-91).

Наразі, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України перебуває на розгляді в суді першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Факт вчинення ОСОБА_7 в період іспитового строку злочину за ч. 2 ст. 121 КК України є неспростовний, а тому доводи апеляційної скарги засудженого щодо невірного його звинуватили є безпідставними.

При цьому колегія суддів зауважує, що закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України, як про це зазначається в ч. 3 ст. 78 цього Кодексу.

Надана захисником при апеляційному розгляді позитивна громадська характеристика відносно засудженого ОСОБА_7 , з огляду на встановленні вище обставини, не спроможна спростувати висновок суду щодо неодноразово порушення порядку та умов відбування покарання.

Обставини порушення покладеного обов`язку щодо явки до органу пробації та вчинення засудженим кримінального правопорушення в період іспитового строку вказують на невиконання ОСОБА_7 приписів органу пробації і свідчать про відсутність належних висновків з боку засудженого щодо власної негативної поведінки.

Отже, маючи реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, засуджений їх виконання ігнорував, що є свідченням небажання останнього стати на шлях виправлення.

Оцінивши наведені обставини, районний суд прийняв обґрунтоване й правильне рішення про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням і направлення його для відбування призначеного вироком покарання.

Апеляційний суд із наведеними в оскаржуваній ухвалі суду мотивами, що ґрунтуються на матеріалах справи, погоджується.

Таким чином, судовою колегією порушень вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які б вплинули або могли вплинути на законність та обґрунтованість ухвали суду не встановлено, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 січня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2019 року покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4