Справа № 152/250/21
УХВАЛА
іменем України

26 лютого 2021 року м. Шаргород

Справа №152/250/21
Провадження №1-кс/152/42/21

Слідчий суддя

Шаргородського районного

суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

встановив:

26.02.2021 року прокурор Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому просить накласти арешт на демісезонну куртку з написами жовтого та білого кольору, яку під час огляду місця події було вилучено у ОСОБА_4 , поміщено до спецпакету НПУ ГСУ №SUD 3098543 та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2.
Клопотання року прокурор ОСОБА_3 мотивує тим, що СД ВП №2 Жмеринського РВП розглядаються матеріали кримінального провадження №0000008 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що 18.02.2021 року до ВП №2 Жмеринського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про вчинення крадіжки невідомою особою демісезонної куртки шляхом вільного доступу з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в м. Шаргород на вул. Героїв Майдану, 254.

Демісезонна куртка, яка є предметом вчинення кримінального правопорушення, в ході розслідування вилучена під час огляду місця події у ОСОБА_4 , котрий відвідував магазин того дня, визнана речовим доказом та зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2.
Вказана куртка належить ФОП ОСОБА_6 , яка на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 08.06.2020 року за №2 орендує приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 .

З метою збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на вказану демісезонну куртку, належну ФОП ОСОБА_6 , яку вилучено під час огляду у ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.02.2021 року (а.п.20), клопотання передано для розгляду слідчому судді Шаргородського районного суду ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Частиною 1 статті 215 КПК України встановлено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З клопотанням до слідчого судді звернувся прокурор ОСОБА_3 , який, відповідно до витягу з ЄРДР, входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000008 (а.п.18).

Частиною 1 ст.172 КПК України встановлено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 та власник майна ФОП ОСОБА_6 для розгляду клопотання не прибули, повідомлені належним чином (а.п.21, 22).

При цьому, прокурор ОСОБА_3 подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання у його відсутності, підтримує клопотання у повному обсязі (а.п.24).

Слідчий суддя вважає можливим розгляд клопотання у відсутності прокурора та власника майна, які належним чином повідомленні про дату, час та місце його розгляду, що відповідає положенням ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням прокурора, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частинами 2-3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 2, 4 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб… У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З витягу з кримінального провадження №0000008 від 23.02.2021 року вбачається, що 18.02.2021 року до ЄРДР внесено відомості про надходження повідомлення від ОСОБА_5 про те, що невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку демісезонної куртки (а.п.18).
Особа, повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відсутня (а.п.18).

До участі в цьому кримінальному провадженні в якості потерпілого залучено ОСОБА_6 , яка, будучи ФОП, здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , і якій належить викрадена демісезонна чоловіча куртка, що вбачається із постанови від 25.02.2021 року (а.п.6) та копій документів про здійснення підприємницької діяльності і оренду приміщення (а.п.7, 8, 10-15).

Викрадена з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належна ФОП ОСОБА_7 демісезонна куртка вилучена 18.02.2021 року під час огляду місця події у ОСОБА_4 та на підставі постанови від 19.02.2021 року визнана речовим доказом у цьому кримінальному провадженні (а.п.17).
Ухвалою слідчого судді від 24.02.2021 року було повернуто прокурору ОСОБА_3 клопотання ст. дізнавача СД ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні про накладення арешту на майно та встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години (а.п.3-5).

Таким чином, у поданому прокурором клопотанні та в доданих до нього матеріалах на виконання ухвали слідчого судді від 24.02.2021 року наявні документи про власника викраденого майна, про створення ФОП та про місце здійснення ним підприємницької діяльності.

Отже, в матеріалах кримінального провадження наявні належні та допустимі докази того, що наявні підстави для арешту демісезонної куртки , зокрема, такі, що вказують на те, що вона є речовим доказом і може бути використана як доказ у кримінальному провадженні факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає положенням ст.98 КПК України.

З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

При цьому, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на куртку не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З огляду на вище проаналізовані обставини та те, що прокурором наведено та надано докази поза розумним сумнівом щодо наявності підстав для накладення арешту на майно в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, з метою збереження майна як речового доказу, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на означене майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт для забезпечення збереження речового доказу шляхом заборони користування, розпорядження майном, крім направлення для проведення експертиз, на демісезонну куртку чорного кольору з написами жовтого та білого кольору, яка належить ФОП ОСОБА_6 і яку вилучено під час огляду місця події 18.02.2021 року та поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ №SUD 3098543, визнано речовим доказом та направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2.
Ухвала підлягає негайному виконанню ст. дізнавачем СД ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_8 .

Копія ухвали надсилається дізнавачу, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Скасування арешту майна здійснюється в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1