Справа № 182/1894/21
Провадження № 1-кс/0182/410/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2021 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 за № 0000125 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, з освітою 9 класів, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

26 березня 2021 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 за № 0000125 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 25.03.2021 приблизно о 00.20 год. ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходилися біля торця будинку АДРЕСА_2 , де побачили потерпілого ОСОБА_10 з сумкою «бананка».
В цей час у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.
В той же день та час, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля вищевказаного будинку, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, реалізуючи свій спільний, раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до ОСОБА_10 та декілька разів вдарили останнього в область голови, тобто спричинили насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та групою осіб за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрали майно потерпілого, а саме: чоловічу сумку «бананку», у якій був гаманець з грошима у сумі 600 грн, зв`язку ключів з флеш накопичувачем та брелоком, банківські картки банку АТ «ПриватБанк» та АТ «Кредит Дніпро», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють та з лівої кишені штанів мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «REDMI 7», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 107 від 25.03.2021 становить 1 452,15 грн, в якому заходилися сім картки мобільних операторів ДТУ ПрАТ «ВФ Україна» ( НОМЕР_1 ) та ПрАТ «Київстар» ( НОМЕР_2 ), які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Загальна сума спричиненої ОСОБА_10 матеріальної шкоди становить 2 052,15 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , втекли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
25.03.2021 ОСОБА_5 о 02:00 год. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
25.03.2021 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, корисливий, тяжкий злочини, за який передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 6-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний офіційно не працює і не має законних джерел існування, що може стати причиною вчинення нових корисливих злочинів. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 . Факт вчинення кримінального правопорушення не заперечує.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 проти клопотання слідчого заперечував. Доказів того, що його підзахисний може переховуватись від слідства немає. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР 25.03.2021 за № 0000125.
25 березня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується електронним рапортом про подію; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколами огляду та вилучення речей; протоколами допиту потерпілого, свідка. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 4-х до 6-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Заявлений стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) також об`єктивно існує, оскільки підозрюваний знайомий зі свідком, яка є неповнолітньою та йому відомо місце проживання потерпілого, а тому може незаконно впливати на потерпілого та свідка з метою зміни ними показів. Об`єктивно існує і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). А тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе зможе залишити місце свого проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, спілкуватися з потерплим і свідком та вчиняти щодо них тиск.
Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, наявність постійного місця проживання.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених судом щодо останнього ризиків лише у такий спосіб, оскільки недоведені стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка та вчинення іншого кримінального правопорушення, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення-злочину, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 за № 0000125 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися з смт. Червоногригорівка Нікопольського району, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 25.05.2021 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1