Справа № 167/1360/20
Провадження №1-кп/167/31/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 03.11.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Рожище Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з незакінченою середньою освітою, учень 11-го класу КЗ "Луцька вечірня (змінна) школа Луцької міської ради Волинської області", не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

30.10.2020 року близько 15 години неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будинку потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого, під приводом здійснення дзвінка, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «Meizu C9 2/16 GB (M818H)» чорного кольору, після чого з даним телефоном зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, а саме реалізував у мережі ломбардів за посередництва ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 800 від 13.11.2020 року, майнової шкоди на суму 1290 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, 01.11.2020 року близько 11 год 00 хв неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив та мету відкритого викрадення чужого майна, повторно, без застосування насильства, в присутності ОСОБА_10 , котрий усвідомлював та спостерігав за злочинними діями неповнолітнього ОСОБА_11 .Печка, із полички серванта спальної кімнати будинку викрав три срібні жіночі каблучки 800 проби, загальною вагою 6,43 грам, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 806 від 13.11.2020 року, майнової шкоди на суму 883,84 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальний злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
22 лютого 2021 року між прокурором Рожищенського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , за згодою його законного представника ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, не заперечує встановлених під час досудового розслідування обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті.
Сторонами угоди про визнання винуватості погоджена кваліфікація інкримінованих ОСОБА_11 . Печку кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 186 КК України. Майнова шкода повністю відшкодована кожному із потерпілих на момент укладенні угоди про визнання винуватості.
Сторонами узгоджено, що, при затвердженні угоди про визнання винуватості, О.А.Печку буде призначене покарання:
- за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у виді громадських робіт, з урахуванням положень ст.100 КК України, строком сто двадцять годин;
- за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі на строк чотири роки,
і, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 .Печку остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, з подальшим звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 104 КК України та покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4, абз.2 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що погоджується на призначення узгодженого покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що погоджується на призначення узгодженого покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом роз`яснено ОСОБА_3 правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, суд, на підставі тверджень сторін, переконався в тому, що сторони уклали угоду добровільно і її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення підпадають під категорію кримінальних правопорушень, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.
У відповідності до вимог ст.12 КК України, за ступенем тяжкості вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.
У відповідності до вимог ст.12 КК України, за ступенем тяжкості вчинений ОСОБА_3 кримінальний злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.
У відповідності до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.
Відповідно до вимог ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
З врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи особу винного, який на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, а саме у виді громадських робіт, і у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.70, 75, 104 КК України.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди від 22.02.2021 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого покарання.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 366-368, 371, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд
у х в а л и в:
Угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2021 року у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 03.11.2020 року, укладену між прокурором Рожищенського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами Угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2021 року покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами Угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2021 року покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз за експертною спеціальністю 12.1 Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів, згідно висновку експерта №800 від 13.11.2020 року в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок, згідно висновку експерта №806 від 13.11.2020 року в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок, а всього на загальну суму 1307 (одна тисяча триста сім) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Речові докази по справі:
- відео з камер відеоспостереження Ломбард Донкредит ТзОВ ІНТЕР-РІЕЛТІ і Компанія, яке записане на компакт диск DVD+RW 4,7 GB/120 min, 1-16x, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000110; відео з камер відеоспостереження Ломбард Донкредит ТзОВ ІНТЕР-РІЕЛТІ і Компанія, яке записане на компакт диск DVD+RW 4,7 GB/120 min, 1-16x, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000110 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000110.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Рожищенський районний суд Волинської області з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1