Справа № 761/5656/21
Провадження № 1-кп/761/2064/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0004858, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2013 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про закриття кримінального провадження №0004858, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2013 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. .2 ст.191 КК України.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що Шевченківським УП ГУ Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0004858 від 19 березня 2013 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи генеральним директором ТОВ «Шонкор», яке зареєстроване адміністрацією м. Горноалтайська Республіки Алтай Російської Федерації, 04.12.1996 року отримав від Комітету по науці та освіти Республіки Алтай, згідно рахунку-фактури № 43 від 04.12.1996 року дизельне паливо на суму 30 360 438 російських карбованців, а також згідно рахунку- фактури № 41 та 42 бензин марки АІ-80 на суму 56 356 700 російських карбованців. Всього ОСОБА_5 з рахунку взаємозаліків отримав від Комітету по науці та освіти Республіки Алтай ГІММ на загальну суму 86 717 138 російських карбованців.

В подальшому ОСОБА_5 передав невстановленим особам під реалізацію дизельне паливо в кількості 2 725 літрів на суму 4 201 638 російських карбованців та бензин марки АІ-80 в кількості 33 120 літрів на суму 56 304 000 російських карбованців, а всього на суму 60 505 638 російських карбованців, однак розрахунок за передані ПММ до ТОВ «Шонкор» не оприбуткував.

Допитаний по обставинам справи як свідок ОСОБА_6 повідомив, що у 1996-1997 рр. він працював на ТОВ «Шонкор» експедитором. Восени 1996 року ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 приїхати на фірму «Прок» та підписати договір на поставку палива. ОСОБА_5 пояснив йому, що на фірмі «Прок» про угоду знають. Приїхавши на фірму, ОСОБА_6 підписав угоду, однак на яку суму не пам`ятає, після чого віддав документи ОСОБА_5 , внаслідок чого виявилось, що бензин та дизельне паливо він не відвозив, а куди його віддав сам ОСОБА_5 , останній не знає.

За вказаним фактом на території Республіки Алтай Російської Федерації була порушена кримінальна справа №84-172, разом з тим, підлягаючий притягненню до кримінальної відповідальності як підозрюваний по даному факту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, ще до порушення щодо нього кримінальної справи, виїхав на територію України. Місце знаходження останнього невідоме.

В ході відпрацювання місць проживання ОСОБА_5 за наступними адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 встановити фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 та допитати останнього щодо фактичних обставин справи не виявилось можливим.

За результатом проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004858 від 19 березня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, жодній особі про підозру повідомлено не було.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено у повному обсязі з метою встановлення його фактичних обставин.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, прокурор звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284, абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити із підстав у ньому зазначених.

Вислухавши доводи прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 3 ст.314 КПК України, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 цієї статті.
Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
З матеріалів клопотання вбачається, що кримінальна справа №84-172 була порушена 23 лютого 1998 року на території Республіки Алтай Російської Федерації за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Відповідно до постанови слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 10.09.2003 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
В подальшому, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004858 від 19 березня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191КК України.

З матеріалів кримінального провадження, долучених на обґрунтування клопотання вбачається, що подія мала місце в 1996 році, при цьому протягом здійснення досудового розслідування жодна особа у кримінальному провадженні №0004858 в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручалось, обвинувальний акт не складався та до суду не направлявся, тобто стороною обвинувачення не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України - кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, зокрема, якщо минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Згідно з абз.4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст.284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.
Таким чином, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України, яке віднесено до нетяжких злочинів, не встановлено, з моменту його вчинення минуло більше п`яти років, при цьому у даному кримінальному провадженні закінчилися зазначені у законі строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0004858 від 19 березня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Кримінальне провадження №0004858 від 19 березня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, - закрити у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя