Провадження № 1-кс/686/7571/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подана скарга - адвоката ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.07.2020 у кримінальному провадженні №0000122,

встановив:

19.07.2021 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.07.2020 у кримінальному провадженні №0000122 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та просив її скасувати як необґрунтовану, безпідставну та незаконну.

В обґрунтування скарги, зазначив, що слідчими слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 06.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 365, ч. 4 ст. 191 КК України.

15 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у нібито вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а 10 липня 2020 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Разом із цим, орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру 15.04.2020 та 10.07.2020 ОСОБА_6 чітко не вказав про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.

Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до вручення підозри так і після вручення підозри, якими чітко беззаперечними доказами встановлено умисел на незаконне заволодіння чужим майном у великих розмірах. Також, не надано беззаперечних доказів, про те, що ОСОБА_6 , увійшовши в злочинну змову із невстановленими особами, заволодів чужим майном зловживаючи службовим становищем.

На переконання захисника, указані обставини з урахуванням презумпції невинуватості особи, свідчать про необґрунтованість підозри та є підставою для її скасування із внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив суд її задовольнити.
Прокурори ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заперечили проти задоволення скарги, проте додали, що у вирішенні скарги покладаються на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи за скаргою, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ст. 276 КПК України, а саме п.п. 1-3 ч. 1 вказаної статті, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
КПК України передбачає можливість оскарження підозри, але при цьому не визначає межі перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у випадках, передбачених статтею 247цього Кодексу.
Із зазначеного слідує, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя повинен перевірити чи виконані вимоги КПК України щодо порядку вручення підозри та викладення відомостей в ній, визначених статтею 277 КПК України.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного "знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють" (пункт 1 частини третьої статті 42 КПК) кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.
З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.
Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 , 12.11.1982 10.07.2020 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме у тому, що він будучи начальником ВЗА ЦОП ГУНП та будучи відповідно до примітки ст.364 КК України службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями* діючи умисно, з корисливих мотивів, тобто особою, яка в силу своєї посади наділена адміністративно-господарськими обов`язками - являючись начальником для усіх працівників ВЗА ЦОП ГУНП та наділений правомочністю давати розпорядження з питань автомобільної служби підлеглим працівникам та розпоряджатися в установленому порядку майном ВЗА ЦОП ГУНП, в порушення вимог керівних документів, своїх посадових обов`язків та вимог Положення про Центр, п.п.14, 19 спільного наказу МВС, ДПА, СБУ, ВСУ, ДСАУ, №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» та п. 20 Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінально процесуального кодексу України», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: легковими автомобілями «Nissan Z 350» д.н.з. НОМЕР_1 залишковою вартістю 446184,70 грн., власником якого являється гр. ОСОБА_7 та «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 залишковою вартістю 90523,70 грн., власником якого є гр. ОСОБА_8 , які йому не належать, а є власністю даних фізичних осіб та являлися речовими доказами у кримінальних справах минулих років, що розслідувалися слідчими Управління по боротьбі із організованою злочинністю в Хмельницькій області, в квітні 2017 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про відсутність на те законних підстав, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надані йому за посадою службові повноваження, за відсутності актів прийому- передачі та підтверджуючих дозвільних документів, організував незаконне переміщення підлеглими працівниками чужого майна для нібито подальшого його зберігання та охорони, з території центрального гаражу ВЗА ЦОП ГУНП на територію спеціально облаштованих майданчиків Хмельницької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», а саме: легкового автомобіля «Nissan Z 350» д.н.з. НОМЕР_1 залишковою вартістю 446184,70 грн., власником якого являється гр. ОСОБА_7 на територію поряд із спеціальним майданчиком Філії, що знаходиться в с. Лісові Гринівці, вул. Ганжі, 2, Хмельницького району та легкового автомобіля марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 залишковою вартістю 90523,70 грн., власником якого є гр. ОСОБА_8 на територію поряд із спеціальним майданчиком Філії в АДРЕСА_1 , тим самим фактично незаконно заволодів вказаними легковими автомобілями на свою користь та користь невстановлених на даний час слідством третіх осіб, при цьому створив сприятливі умови та обстановк) для подальшого безконтрольного та протиправного розпорядження цими автомобілями у подальшому як особисто, так і невстановленими слідстов/ третіми особами, чим спричинив майнову шкоду їх власникам ОСОБА_7 тг ОСОБА_8 , на загальну суму 536708,4 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разії перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчиненю злочину, що є великими розмірами.
Оскаржуване повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відповідає вимогам ч.1 ст. 277 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000122, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 орган досудового розслідування підтверджує доказами, які дають можливість дійти, що останній причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з причетністю його до інкримінованого кримінального правопорушення.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати розслідування кримінального провадження.

Отже, визначений КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом» для доведення винуватості стороною обвинувачення особи у вчиненні нею кримінального правопорушення до обґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування не застосовується, та відповідно, є нижчим.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 вважає необґрунтованою в контексті недоведеності її доказами та у поданій скарзі викладає мотиви на їх спростування.

Слідчий суддя зазначає, що за наведених підстав розгляду у межах поданої скарги та обсягу оцінки обставин, з якими законодавець пов`язує обґрунтованість підозри, аналіз, оцінка доказів, на які посилається і наводить аргументи на їх спростування адвокат особи, в інтересах якої подана скарга, не входить до повноважень слідчого судді, а є предметом судового розгляду під час розгляду обвинувального акта відносно особи судом по суті, у разі складення та направлення його стороною обвинувачення.

Зважаючи на наведені обставини, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

Керуючись ст.277, п.10 ч.1 ст.303, ч.1 ст.307КПК України, слідчий суддя
постановив:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.07.2020 у кримінальному провадженні №0000122, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1