Номер провадження: 11-сс/813/285/21
Номер справи місцевого суду: 497/65/21 1-кс/497/12/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.01.2021 про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному проваджені № 0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.01.2021 відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ №1 СВ Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором Білгород - Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 21.03.2021, з забороною відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 години до 06.00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, стосовно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Мирнопілля, Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, який перебуває на посаді сільського голови Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, зареєстрованою та проживаючого:

АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2020.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Однак слідчим суддею враховано, що стороною обвинувачення не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для досягнення цілей кримінального провадження.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту врахував те, що ОСОБА_10 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, батька похилого віку з яким проживає, за місцем роботи характеризується позитивно, знаходиться з 2015 року на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом: ІХС, стенокардія напруги ІІ ф.к. гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст. ризики 3, кризовий перебіг СН1 NYNA ІІ, не судимий, та слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, якій буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним та забезпечить його належне лікування.

Зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181 600 гривень.

Вказує, що слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 не взято до уваги тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання вищевказаним ризикам.

Виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням І сесії VIIІ скликання Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області № 2-VII від 20.11.2020 року затверджено встановлені територіальною виборчою комісією результати голосування, згідно яких ОСОБА_10 обрано сільським головою Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, з наданням відповідних повноважень.
На підставі рішення Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області
№ 2-VII від 20.11.2020 року ОСОБА_10 присвоєно 7 ранг в межах 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування.
Приміткою до статті 368 КК України визначено, що службовими особами, які займають відповідальне становище, у статті 368 цього Кодексу є керівники органів місцевого самоврядування, у зв`язку з чим ОСОБА_10 , як сільський голова Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, є особою, яка займає відповідальне становище та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ст.ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», ОСОБА_10 як сільський голова наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками:
- є головною посадовою особою територіальної громади села Теплиця Арцизького району Одеської області;
- забезпечує здійснення в межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законом України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;
- організовує в межах, визначених законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчим комітетом;
- підписує рішення ради та її виконавчого комітету;
- скликає сесії ради, вносить пропозиції та формулює порядок денний сесії ради та головує на пленарних засіданнях ради;
- здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради, або не віднесені радою до відання їх виконавчих органів;
- видає розпорядження в межах повноважень;
- несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією.
Установлено, що 29.12.2020 року менеджер зі збуту ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» ОСОБА_13 , одним з видів діяльності якого є продаж скрапленого газу для автозаправки автомобілів, з метою розширення мережі автомобільних газозаправних станцій на території Арцизького району Одеської області прибув до Теплицької сільської ради, де зустрівся з головою сільської ради ОСОБА_10 та отримав від останнього рішення сесії №38-VIII від 24.12.2020 року про надання дозволу ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на умовах оренди строком на 49 років для обслуговування автозаправної станції.
Під час зустрічі ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_13 проїхати за вищевказаною адресою та оглянути земельну ділянку, яка планується використовуватись ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» для розміщення автомобільної газозаправної станції, на що останній погодився.
Прибувши в цей же день на вищевказану земельну ділянку після спільного огляду ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_10 , що ТОВ «Бест Фьюел» планує звернутись до виконавчого комітету Теплицької сільської ради з метою отримання дозволу на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції, з метою здійснення господарської діяльності на вищевказаній земельній ділянці.
Після цього, ОСОБА_10 , керуючись прямим умислом та корисливою метою, бажаючи одержати неправомірну вигоду від ОСОБА_13 за виконання покладених на нього Законом повноважень сільського голови, а саме за не вчинення ним перепон у отриманні дозволу на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції, а також забезпечення оперативної реєстрації та винесення на розгляд виконавчого комітету Теплицької сільської ради заяви голови ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» ОСОБА_14 про надання товариству дозволу на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції на вищевказаній земельній ділянці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_13 , що таке рішення товариство не зможе отримати, оскільки він не має особистої зацікавленості в даному питанні, та має особисті проблеми фінансового характеру, які необхідно вирішити, після чого повідомив останньому, що це питання може бути вирішено позитивно лише за умови передачі йому 500 доларів США або 14 000 гривень.
Не бажаючи настання негативних наслідків для ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» у вигляді не отримання на законних підставах дозволу на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції, ОСОБА_13 вимушений був погодитись передати ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США або 14 000 гривень та проїхав з останнім до сільської ради для вирішення організаційних питань.
Отримавши згоду представника ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» ОСОБА_13 на передачу вказаної суми неправомірної вигоди, сільський голова ОСОБА_10 , знаходячись у своєму робочому кабінеті за адресою: Одеська область, Арцизький район, с. Теплиця, вул. Центральна, 135, в цей же день 29.12.2020 року прийняв від ОСОБА_13 заяву директора ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» ОСОБА_14 про надання дозволу на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції, визнавши за собою обов`язок забезпечення документального оформлення процедури і донесення до членів виконавчого комітету Теплицької сільської ради саме такої інформації, що забезпечить прийняття членами позитивного рішення на користь ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ», після чого наклав резолюцію на вказаній заяві «На исполком».
В подальшому, 14.01.2021 року ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що 19.01.2021 року відбудеться засідання виконавчого комітету Теплицької сільської ради, на якому буде прийнято рішення про надання дозволу ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції, яке останній зможе отримати 20.01.2021 року.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, використовуючи свої повноваження сільського голови та голови виконавчого комітету Теплицької сільської ради ОСОБА_10 виніс на порядок денний засідання виконавчого комітету сільської ради VII скликання, яке відбулося 19.01.2021 року, питання щодо надання ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ» дозволу на розміщення тимчасових споруд автомобільної газозаправної станції на території Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області.
За результатами розгляду вказаного питання виконавчим комітетом шляхом голосування простою більшістю депутатів було прийнято рішення від 19.01.2021 року за
№9-VIIІ «Про погодження розміщення тимчасових споруд для обслуговування газової автозаправної станції ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ», яке ОСОБА_10 підписав.
Після цього, 20.01.2021 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_10 заздалегідь домовившись з ОСОБА_13 про зустріч, знаходячись біля будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 в автомобілі марки Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1 , на задньому сидінні даного автомобіля особисто передав ОСОБА_13 підписане ним та завірене печаткою Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області рішення від 19.01.2021 року № 9-VIIІ «Про погодження розміщення тимчасових споруд для обслуговування газової автозаправної станції ТОВ «БЕСТ ФЬЮЕЛ», за що отримав від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 14 000 гривень, з яких 13 тисяч гривень банкнотами номіналом 1000 гривень та 1 тисяча гривень банкнотами номіналом 500 гривень, які вилучені під час затримання в особистих речах (барседці) ОСОБА_10 .
20.01.2021 ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України затримано, як особу яка підозрюється у вчиненні злочину.

21.01.2021 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_10 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, відповідно до правової позиції в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції. Тобто цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Оцінюючи в сукупності обставини інкримінованого ОСОБА_10 злочину, апеляційний суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_10 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_10 був затриманий 20.01.2021, в порядку ст. 208 КПК України, що свідчить на користь збільшення наявності ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд вважає, що на час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу, існували ризики, передбаченні п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення підозрюваним спроби знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вжити незаконних заходів впливу на свідків у даному кримінального провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_10 , є головою виконавчого комітету та головою Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, вчинив кримінальні протиправні дії з використанням свого службового становища, однак не відсторонений від посади, має вільний доступ до приміщень Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської областіта може знищити документи, які мають значення для кримінального провадження, а також може здійснити вплив на працівників сільської ради, членів виконавчого комітету та інших осіб, які є свідками кримінального правопорушення, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з цим, слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були встановленні наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_10 , має місце реєстрації та проживання в Болградському районі (колишній Арцизький) Одеської області, не судимий, одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_15 2003 року народження, батька похилого віку ОСОБА_16 1946 року народження, з 2002 року чотири скликання поспіль обирався на посаду сільського голови Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області та зарекомендував себе з позитивної сторони, відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Арцизької міської ради» наявної в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_10 знаходиться з 2015 року на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом: ІХС, стенокардія напруги ІІ ф.к. гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст. ризики 3, кризовий перебіг СН1 NYNA ІІ.
Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про те, що вказані обставини свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та були вірно враховані слідчим суддею при розгляді клопотання та вірно прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із заборонною залишати місце проживання в період часу з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвили наступної доби, та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що у нього відсутні будь-які відомості про порушення підозрюваним умов домашнього арешту та обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді, впродовж його перебування під домашнім арештом. Вищевикладені обставини на переконання апеляційного суду свідчать про те, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на даний час досудового розслідування спроможний забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.01.2021 про відмову у задоволенні клопотанні про застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному проваджені № 0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2020, без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4