В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1122/20
Провадження № 1-кп/338/48/21

24 лютого 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000217 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маріямпіль Галицького району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює в ДП ВО "Карпати", має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 необережно спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що 06 вересня 2020 року близько 21 год в селищі Богородчани по вул. Богдана Хмельницького, 41 ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходились на території господарства, яке належить ОСОБА_4 , де між ними виник словесний конфлікт.
В ході конфлікту, який продовжився за межами господарства біля хвіртки, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість падіння потерпілої ОСОБА_8 на тверду площину та не маючи на меті заподіяти потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, однак повинен був і міг передбачити можливість настання таких наслідків, схопивши потерпілу за руки, штовхнув руками ОСОБА_8 в область грудної клітки.

В результаті поштовху потерпіла ОСОБА_8 впала на асфальтну поверхню та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої руки з переломами променевої кістки у нижній третині зі зміщенням відламків та шиловидного відростка ліктьової кістки, саден в області грудної клітки та обох ніг, синців в області лівої руки, грудної клітки та лівої ноги. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №516 від 22 вересня 2020 року, закрита тупа травма правої руки відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суду пояснив, що 06 вересня 2020 року близько 21 год ОСОБА_8 прийшла до його домогосподарства, де в той час вони розпивали спиртні напої разом з її чоловіком ОСОБА_9 . Спочатку потерпіла кричала, з її поведінки було видно, що вона в стані алкогольного сп`яніння, а потім взяла граблі і напала на чоловіка. Розпочався конфлікт, в ході якого він вивів потерпілу за ворота, однак вона штовхала його і намагалась знову зайти на подвір`я, при цьому голосно кричала. Тоді він з силою штовхнув ОСОБА_8 в область грудної клітки, потерпіла впала на тверду поверхню на правий бік і перекотилась на іншу сторону дороги. Заподіяти тілесні ушкодження у вигляді перелому правої руки не бажав, але дійсно штовхнув потерпілу, внаслідок чого остання впала та зламала руку. У вчиненому розкаюється, просив у потерпілої ОСОБА_8 пробачення. Повідомив суду, що повністю відшкодував витрати на лікування потерпілої в сумі 1 400 грн, витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1 000 грн та 2 000 грн моральної шкоди, а загалом матеріальну та моральну шкоду на суму 4 400 грн. Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, вважав, що сума в розмірі 18 000 грн є надто великою.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена показаннями потерпілої та свідків, а також зібраними письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 06 вересня 2020 року близько 20 год до її будинку прийшов ОСОБА_4 та просив її чоловіка ОСОБА_9 піти з ним до нього для розпивання самогону. Оскільки її чоловік вживав спиртні напої напередодні, вона хвилювалась, тому близько 21 год пішла до будинку ОСОБА_4 , щоб забрати свого чоловіка додому. Перебуваючи на подвір`ї домогосподарства обвинуваченого, вона попросила чоловіка піти додому, однак той відмовлявся. Тоді ОСОБА_4 вивів її за руку за ворота свого домогосподарства. Вона наполягала на своєму, тоді обвинувачений схопив її за руки і, утримуючи їх, сильно штовхнув у спину в область грудної клітки. Від поштовху вона впала на дорогу, витягнувши праву руку, і відчула сильний біль в руці. Повідомила також, що не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, як стверджує обвинувачений. Підвестися їй ніхто не допоміг. В подальшому вона звернулась за медичною допомогою, в лікарні виявили перелом правої руки та наклали гіпс, призначили лікування. Цивільний позов підтримала в частині стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди в сумі 18 000 грн, так як ОСОБА_4 відшкодовано шкоду в сумі 4 400 грн добровільно, а саме: 1 400 грн матеріальної шкоди, 1 000 грн витрат на допомогу адвоката та 2 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт та задоволити цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у повному обсязі на суму 18 000 грн.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що 06 вересня 2020 року ввечері вони разом з ОСОБА_4 випивали пиво на подвір`ї останнього. Через деякий час туди прийшла його дружина ОСОБА_8 та почала голосно кричати на нього, вимагаючи, щоб він повернувся додому. Вони просили її говорити тихіше, однак вона продовжувала говорити голосно. Тоді ОСОБА_4 взяв ОСОБА_8 під руки та вивів за ворота, однак вона повернулась, взяла пиво та вилила йому в обличчя. Обвинувачений знову вивів потерпілу за ворота, взяв її за руки та сильно штовхнув, від чого потерпіла впала десь на середину проїзної частини дороги. Він пройшов повз дружину та не допоміг їй підвестись, бо був сердитий на неї. Пізніше ОСОБА_8 повідомила йому, що внаслідок падіння отримала перелом правої руки.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є тещею обвинуваченого, вони проживають в одному домогосподарстві. 06вересня 2020 року ввечері вони разом з дочкою та онукою знаходились в будинку за місцем свого проживання. Обвинувачений та чоловік потерпілої ОСОБА_9 в цей час знаходились біля будинку. Вони почули надворі як потерпіла кричала на свого чоловіка. Її онука злякалась, тоді вона вийшла з будинку і спитала потерпілу, чому вона кричить. Вважає, що потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки остання продовжувала кричати, обвинувачений під руки вивів потерпілу за ворота. Чи штовхав ОСОБА_4 потерпілу, вона не бачила, але через вікно бачила, як остання сиділа на узбіччі дороги зі сторони свого домогосподарства і просила чоловіка, щоб він подав їй руку.
Крім того,вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться письмовими доказами, які зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є належними та допустимими, і такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої, свідків у справі, зокрема:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 08 вересня 2020 року, з якого вбачається, що 06 вересня 2020 року близько 19 год 30 хв в АДРЕСА_2 їй спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.п. 23 - 24);

- висновком експерта №516 від 22 вересня 2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: закрита тупа травма правої руки з переломами променевої кістки у нижній третині зі зміщенням відламків та шиловидного відростка ліктьової кістки, садна в ділянках грудної клітки та обох ніг, синці в області лівої руки, грудної клітки та лівої ноги, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові (про що свідчить характер кірок саден - червоно-коричневого кольору, вище рівня оточуючої неушкодженої шкіри, колір синців - синьо-фіолетового кольору в центрі, по краях - коричнево-жовтого кольору).

Закрита тупа травма правої руки утворилась від дії тупих твердих предметів, могла утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вказану вище ділянку, так і при падінні тіла з висоти на випрямлену руку на площину і ударі до тупого твердого предмета, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення згідно з п.4.6. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Садна та синці утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вказані ділянки тіла, так і при падінні тіла з висоти на площину і ударах вказаними ділянками тіла до тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна думати, що ОСОБА_8 було здійснено не менше 9-11 ударів у вказані вище ділянки тіла (а.п. 33-34);

Судово-медичний експерт ОСОБА_11 суду пояснив, що закрита тупа травма правої руки утворилась від дії тупих твердих предметів, могла утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вказану вище ділянку, так і при падінні тіла з висоти на випрямлену руку на площину та ударі до тупого твердого предмета, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Заслухавши показання ОСОБА_8 , експерт вважав, що тілесні ушкодження у вигляді перелому руки потерпілої могли утворитись за обставин, на які вказує потерпіла. Також зазначив, що, враховуючи кількість і локалізацію тілесних ушкоджень, можна вважати, що мало місце не менше 9-11 фізичних контактів травмуючого предмета з тілом потерпілої.

Аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд приймає їх до уваги, оскільки вони не містять істотних суперечностей та знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, доводять обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, і підтверджуються показаннями свідків та письмовими доказами у справі.

З огляду на викладене, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження з необережності, оскільки, штовхнувши потерпілу в область грудної клітки, обвинувачений хоча й не передбачав, що потерпіла може впасти та одержати травму внаслідок удару до твердої поверхні, але повинен був і міг передбачити такі наслідки, та приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 128 КК України як необережне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 працює, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно (а.п. 41, 43), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий (а.п. 36-38).

Згідно з досудовою доповіддю Богородчанського районного сектора з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п. 52-53).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих обставин, позицію прокурора в судових дебатах, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, суд приходить до переконання про призначення покарання ОСОБА_4 у межах санкції статті 128 КК України у виді громадських робіт.
Крім того, потерпілою ОСОБА_8 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з нього на її користь завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 993 грн та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, а також витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 1 000 грн. В подальшому потерпіла збільшила позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди - витрат на лікування - та просила стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 1 146, 75 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги частково, просила стягнути з обвинуваченого грошові кошти в сумі 18 000 грн в якості морального відшкодування у зв`язку з тим, що обвинуваченим в добровільному порядку сплачено їй 1 400 грн витрат на лікування, 1 000 грн витрат на правову допомогу адвоката та 2 000 грн морального відшкодування. Також зазначила, що й на теперішній час у неї незадовільний стан здоров`я, оскільки функція правої руки не відновлена, вона потребує додаткового лікування, але у неї відсутні для цього кошти.

На обґрунтування позову в частині стягнення моральної шкоди потерпіла посилається на те, що в результаті незаконних дій ОСОБА_4 їй завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок травми вона переносить фізичний біль, тривалий час не може працювати по господарству, не може самостійно одягатись, тривалий час потребує сторонньої допомоги, у зв`язку з чим переживає душевні та фізичні страждання.
Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, не заперечував, що повинен відшкодувати моральну шкоду, завдану злочином, однак вважав, що сума в розмірі 18 000 грн за відшкодування моральної шкоди є завеликою.

Прокурор не заперечував проти задоволення цивільного позову потерпілої.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої підлягають частковому задоволенню виодячи з наступного.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно зроз`ясненнями, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої, оскільки остання тривалий час лікувалась з вини обвинуваченого, у зв`язку з переломом руки потребувала сторонньої допомоги, змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень, що призвело до істотних змін в її житті та негативно позначилися на її моральному стані. Порушився звичний для неї уклад життя, плани та суспільні зв`язки, на даний час функція руки повністю не відновлена.
З огляду на викладене, враховуючи, що суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки, які наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалість, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, і з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Процесуальні витрати, речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в ході досудового розслідування та судового розгляду провадження не застосовувалися, і підстав їх застосування до набрання вироком чинності суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 128, 129, 370, 374, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 128 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В решті позову відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1