Справа № 216/1069/21
Провадження № 1-кп/216/698/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000069 від 12 лютого 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має загальну середню освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, вважається раніше не судимим, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2021 року близько 17.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на території парку «ім. Федора Мершавцева», розташованого на вул. Грабовського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, біля річки знайшов, тим самим незаконно придбав, 13 (тринадцять) сліп-пакетів з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, який почав незаконно зберігати без мети збуту для особистого вживання.

Того ж дня, 11 лютого 2021 року в період часу з 17.38 год. до 18.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 22 на вул. Грабовського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції та на вимогу останніх, у присутності понятих, надав для огляду з лівої внутрішньої кишені своєї куртки 13 сліп-пакетів з речовиною зеленого кольору рослинного походження масами: 0,938 г; 0,877 г; 0,925 г; 0,769 г; 0,786 г; 1,116 г; 0,876 г; 0,762 г; 0,769 г; 0,893 г; 0,957 г; 0,665 г; 0,787 г, які згідно з висновком експерта від 24 лютого 2021 року № СЕ-19/104-21/4866-НЗПРАП є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину відповідно становить: 0,843 г; 0,801 г; 0,823 г; 0,685 г; 0,707 г; 1,003 г; 0,796 г; 0,690 г; 0,678 г; 0,798 г; 0,842 г; 0,604 г; 0,703 г, загальною масою 9,973 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , тому у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 у силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога перебував у період з листопада 2010 року до липня 2014 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.к.п. 34-42).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, мотиви, спосіб та обстановку його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, відсутність попередніх судимостей, офіційної роботи, родини та утриманців, не перебування на цей час на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети через відсутність в обвинуваченого офіційної роботи та постійного законного джерела доходу.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є кримінальним проступком, а також на перед і пост кримінальну поведінку обвинуваченого, який уперше притягується до кримінальної відповідальності в достатньо молодому віці, має постійне зареєстроване місце проживання, на обліках не перебуває, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного проступку та щиро кається, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства та із достатньою переконливістю свідчить про реальну можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 634 грн 50 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 20).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме наркотичний засіб - канабіс, який в спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 3885018 переданий на зберігання до камери речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанцією № 1138-н/21 (а.к.п. 27), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн 50 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1