ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 656/370/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 11-cc/819/428/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000099 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 05 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 05 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: легковий автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 2110, модель 211040, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі
« НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 .
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував відсутністю правових підстав для накладення арешту на майно, а також те, що власник автомобіля ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: легковий автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 2110, модель 211040, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 ..
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що підставою та метою арешту згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів, а саме транспортного засобу, адже він був використаний як знаряддя (засіб) вчинення злочину, оскільки саме на ньому особи, які вчинили кримінальне правопорушення прибули у с. Нижні Торгаї Генічеського району та покинули цей населений пункт, коли їх виявив свідок ОСОБА_8 і без використання вказаного вище транспортного засобу кримінальне правопорушення не могло бути вчинено.
Крім того, автомобіль міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення (сліди пальців рук, біологічні зразки осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, за допомогою яких можна ідентифікувати цих осіб)
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Таким чином, суд приймаючи рішення про відмову в арешті майна не надав належної оцінки тим фактам, що даний транспортний засіб, який було вилучено 01.07.2021 року під час огляду місця події, зберіг на собі сліди правопорушення, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може привести до відчуження майна, розпорядження ним в інший спосіб та знищення слідів злочину.
ОСОБА_7 належним чином повідомлена про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, в судових дебатах прокурор залишився на своїй позиції, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ поліції № 2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 01 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.
В ході огляду місця події від 01 липня 2021 року виявлено легковий автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 2110, модель 211040, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 . В подальшому вказаний автомобіль визнано речовим доказом та передано для зберігання на території ВП № 2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області за адресою вул. Миру, 25, смт. Іванівка, Генічеського району Херсонської області.
02 липня 2021 року слідчий, за погодженням із прокурором звернувся до Іванівського районного суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на легковий автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 2110, модель 211040, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що зазначений автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення (сліди пальців рук, біологічні зразки осіб, які вчинили кримінальне правопорушення).
Крім того, слідчий вказав на існування ризиків, передбачених ст. 170 КПК України
Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області в задоволенні зазначеного клопотання слідчого було відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя посилався на те, що слідчий не довів правові підстави арешту, зокрема те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, в права власника майна - ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчим не доведено, що автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК України щодо можливості знищення чи приховування вказаного майна.
Про правильність такого рішення слідчого судді свідчать також наступні обставини.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав накладення арешту на автомобіль, оскільки слідчим у клопотанні не доведені правові підстави для арешту майна та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні, а також відповідності критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що слідчий, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме легкового автомобілю сірого кольору марки ВАЗ 2110, модель 211040, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі
« НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 , обмежився лише цитуванням положень ст. 98 КПК України, не вказав які саме сліди злочину, відомості зберегли на собі вилучені речі, та як доказ якого саме факту чи обставини можуть бути використані.
Постановаою слідчого від 02 липня 2021 року майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.п.11).
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України, може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.
Однак, вищевказана постанова слідчого, як і клопотання, не містить жодного обґрунтування того, що вилучений автомобіль, являється знаряддям вчинення злочину, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про що також вірно зауважив слідчий суддя.
Слідчим також не доведено, що існує ризик знищення автомобіля або відчуження автомобіля.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В даному випадку, слідчий суддя обґрунтовано врахував та прийшов до вірного висновку про те, що накладення арешту може обмежити законні права власника транспортного засобу, який не має відношення до кримінального провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд І інстанції дійшов до законного висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, вказане у клопотанні органу досудового розслідування, з метою його збереження саме як речового доказу у кримінальному провадженні, а доводи апеляційної скарги прокурора, які це заперечують, являються безґрунтовними.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи і не є визначеними законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції.
Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 05 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: легковий автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 2110, модель 211040, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4