У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.05.2021 Справа №607/7675/21
провадження № 1-кс/607/2497/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову начальника сектору дізнання ОДР Тернопільського РВП ГУНП в Тернопільській області від 31 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження,

встановила:

слідчому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла вказана скарга, у якій адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , просить: поновити строк на оскарження постанови начальника сектору дізнання ОДР Тернопільського РВП ГУНП в Тернопільській області від 31 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 000077 від 08 січня 2020 року та скасувати її.
В обґрунтування цієї скарги вказує, що зазначена постанова винесена слідчим передчасно, з порушенням норм КПК України, за неповного з`ясування всіх обставин справи та нездійснення усіх необхідних слідчих дій. Спірна постанова отримана 28 квітня 2021 року рекомендованим листом.
Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , у судовому засіданні вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Начальник сектору дізнання тепер відділення поліції № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП в Тернопільській області, ОСОБА_5 у судове засідання на з`явилася. Т.в.о. начальника СД ВП № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 подала заяву, у якій просила розглядати скаргу без їх участі.
Така неявка представника СД відділення поліції № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП в Тернопільській області не перешкоджає розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчим суддею витребувані матеріали кримінального провадження № 000077 від 08 січня 2020 року.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу, долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку:
08 січня 2021 року за заявою ОСОБА_4 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000077 від 08 січня 2020 року за ч. 1 ст. 129 КК України /далі Кримінальне провадження/.
31 грудня 2020 року постановою начальника СД ОДР Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 . Кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/.
Дослідивши матеріали Кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що при проведенні досудового розслідування вказаних норм закону дізнавачем у повній мірі не виконано.
Так, не у повній мірні виконано:
вказівки заступника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області № 2150/9/04/1-2020 від 13 лютого 2020 року, в частині встановлення та допиту експертів та поліцейських, котрі проводять земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу /а.с. 7/;
вказівки заступника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області № 3765/9/04/1-2020 від 18 березня 2020 року, в частині допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /а.с. 9/.
Такі обставини вплинули на повноту досудового розслідування, а отже рішення слідчого про закриття Кримінального провадження є передчасним.
Водночас, вирішуючи питання про можливість захисту та відновлення порушених прав осіб, що потягло за собою необґрунтоване закриття Кримінального провадження, слідчий суддя звертає увагу на наступне:
відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, щодо якого проводилось досудове розслідування у Кримінальному провадженні, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, є кримінальним проступком.

КПК України встановлено порядок обчислення та тривалість строків досудового розслідування злочинів.
Так, згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Однак законодавцем не визначено тривалості строків досудового розслідування щодо проступків.
В той же час, згідно із ч. 2 ст. 298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків /дізнання/ здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченим цим кодексом.

Вважати, що при проведенні досудового розслідування проступків жодних строків досудового розслідування не існує, суперечило б суті такого поняття, яке покликано реалізувати принцип правової визначеності як елементу верховенства права, та логіці самого закону, який встановлює такий строк навіть щодо особливо тяжких злочинів, котрі за ступенем суспільної небезпеки значно вищі від проступку.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що має місце прогалина закону. Заповнити її слід керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України. Згідно цих принципів кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, ії права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Найбільш наближеними правовідносинами у цьому питанні вважаю ті, які виникають при розслідуванні нетяжких злочинів /п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України/ і саме вони підлягають до застосування у даній ситуації.
Таким чином, строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні становив дванадцять місяців і закінчився 08 січня 2021 року.
Скаргу на постанову про закриття Кримінального провадження подано 29 квітня 2021 року, тобто уже після того, як строк досудового розслідування закінчився.
Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Частиною 8 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі /розшукові/ дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу /застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих /розшукових/ дій під час судового провадження/. Будь-які слідчі /розшукові/ або негласні слідчі /розшукові/ дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

З огляду на такі обставини справи, скасування постанови про закриття Кримінального провадження не зможе призвести до відновлення прав заявника, адже жодних процесуальних дій дізнавач провести не зможе у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, а поновити його неможливо.
На думку слідчого судді, створювати правову ситуацію, коли постанова про закриття Кримінального провадження буде скасована, однак визначені у ній недоліки усунути неможливо, оскільки існує заборона на проведення слідчих /розшукових/ дій, не відповідає духу закону та жодним чином не призведе до відновлення порушених прав особи, як основної функції слідчого судді.
Окрім цього, ухвалення рішення, котре містить вказівки чи посилання на недоліки, які, неможливо виконати або усунути, підриває авторитет судової влади, як інституту, котрий покликаний розв`язувати найскладніші правові проблеми, а не породжувати їх.
Також доцільно зазначити, що в силу відсутності прямої норми закону щодо строків досудового розслідування проступків, закрити провадження на цій підставі дізнавач не зможе, адже, як суб`єкт владних повноважень, змушений діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає ч. 2 ст. 19 Конституції України.
З наведеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову начальника сектору дізнання ОДР Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 000077 від 08 січня 2020 року, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000077 від 08 січня 2020 року за ч. 1 ст. 129 КК України, повернути у СД відділення поліції № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП в Тернопільській області.
Слідчий суддя ОСОБА_1