Провадження № 1-кс/947/7924/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000512 від 30.03.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 29.03.2021 до Одеського РУП No 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що 29.03.2021 року в період часу з 21:00 по 22:00 год. невстановлена особа, перелізши через паркан, проникла на територію домовладіння, звідки таємно викрала велосипед «Азімут» сіро-чорного кольору. Сума збитку встановлюється. ЄО 8834.

09.06.2021 слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , в ході проведення огляду місця події, а саме службового кабінету №522 Одеського районного управляння поліції №1 який розташований за адресою: м. Одеса, вул.Ак. Філатова, 15А було виявлено та вилучено: велосипед марки «AZIMUT», модель «SFX-500» сіро-чорного кольору на якому маються написи білого кольору, а саме по всій рамі самого велосипеду на сідлі вставки сірого кольору напис «AZIMUT», на задньому трикутнику рами розташовані написи які виготовлені краскою білого кольору «shimaho equipment» з тормозними ручками.

14.06.2021 вказаний велосипед марки «AZIMUT» постановою слідчого був визнаний речовим доказом.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту слідчого власник майна повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначене майно належить ОСОБА_5 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням цієї особи було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000512 від 30.03.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Зобов`язати потерпілого ОСОБА_5 на першу вимогу слідчого надати велосипед марки «AZIMUT», модель «SFX-500» сіро-чорного кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1