Провадження № 1-кс/752/3461/21
У Х В А Л А

23.04.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ Гу НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000136 від 17.02.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000136 від 17.02.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України, що було вилучено під час проведення обшуку 16.04.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено грошові кошти на загальну суму 59057 гривень, 12520 доларів США, 850 Євро, телефони, компе2ютерну техніку, аксесуари.

Клопотання обґрунтовано тим, що до СУ ГУНП у м. Києві надійшли матеріали ОУ ГУ ДФС у м. Києві щодо виявлення на території м. Києва здійснення суб`єктами господарської діяльності роздрібної та оптової торгівлі продукції, без відображення реальних обсягів продажів у звітностях, що призводить до заволодіння державними коштами у великих розмірах.
Відповідно до отриманих матеріалів ОУ ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що на території міста Києва здійснює роздрібну та оптову торгівлю продукції «Apple» та іншої продукції інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без відображення реальних обсягів продажів в податковій та бухгалтерських звітностях без застосування РРО.
До діяльності інтернет магазину «My Cloud Store» має відношення ОСОБА_5 , яка від імені ФОП « ОСОБА_6 » (і.п.н. НОМЕР_1 ) та ФОП « ОСОБА_7 » (і.п.н. ) здійснює реалізацію вищевказаної продукції.
16.04.2021 р. на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено комп`ютерна техніка, мобільні телефони, годинники, аксесуари, грошові кошти.

Вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами у справі на підставі постанови слідчого.

З метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що в провадженні СУ ГУ НП у м.Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 17.02.2020 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України за фактом здійснення суб`єктами господарської діяльності роздрібної та оптової торгівлі продукцією « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та іншою продукцією через інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без відображення реальних обсягів продажів в податковій та бухгалтерських звітностях без застосування РРО.
Слідчим суддею встановлено, що 16.04.2021 р. на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено комп`ютерна техніка, мобільні телефони, годинники, аксесуари, грошові кошти.

Вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами у справі на підставі постанови слідчого.

Слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000136 від 17.02.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України, що було вилучено під час проведення обшуку 16.04.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено грошові кошти на загальну суму 59057 гривень, 12520 доларів США, 850 Євро, комп2ютерну техніку, аксесуари, телефони, з метою збереження речових доказів.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту;
5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
В силу положень ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час його огляду.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Звертаючись до суду, слідчий зазначає, що метою накладення арешту є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, однак, в матеріалах клопотання відсутні докази, які б свідчили, що вилучені мобільні телефони, комп`стерна техніка, аксесуари, грошові кошти є знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, його предметом, або містять сліди вчинення кримінального правопорушення, з огляду на кваліфікацію кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування і відомості про які внесені до ЄРДР.
Крім того, в силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
До суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово вилученим майном, не належить підозрюваному, звернувся слідчий у кримінальному провадженні за погодженням з прокурором.
Однак, відповідно до положень 167 КПК України з таким клопотанням має право звертатись прокурор особисто, а не лише погоджувати клопотання слідчого при зверненні до суду.
З врахуванням викладеного, за результатами розгляду поданого клопотання, не вбачається законних підстав, визначених ст.ст.170, 171 КПК України для його задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000136 від 17.02.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя