Справа № 686/5094/21
Провадження № 1-кс/686/2437/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого спеціальної поліції СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0000055,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 року старший слідчий спеціальної поліції СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на потерпілих та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення, приховання речових доказів у вказаному кримінальному провадженні та вчинення інших злочинів.

26.02.2021 захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із скаргою в порядку статті 206 КПК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, скарга зареєстрована о 16 год.17хв, єдиний унікальний номер судової справи: 686/5094/21, номер провадження: 1-кс/686/2449/21.

Слідчий суддя вжив заходів щодо негайного повідомлення особи, яка подала скаргу та призначив судовий розгляд на 17 год.30 хв. 26.02.2021.

Однак, підозрюваного ОСОБА_6 у вказаний час та дату до суду не доставили, у зв`язку із чим розгляд скарги 26.02.2021 не відбувся.

Слідчий суддя зазначає, що до початку судового розгляду питання про можливе незаконне затримання, ОСОБА_6 доставили до Хмельницького міськрайонного суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а тому після відкладення розгляду справи, не було необхідності в постановленні окремої ухвали для зобов`язання органу державної влади чи службової особи, під вартою яких тримається особа, доставити її до слідчого судді.

Слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно з якою положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках.

При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до зазначеного, законність затримання особи окремому оскарженню, поза межами розгляду питання про застосування запобіжного заходу не підлягає.

Зважаючи на наведені обставини, вказану скаргу у зв`язку з однорідністю питань, які підлягають вирішенню під час її розгляду та яку подану у межах одного кримінального провадження, у зв`язку з можливістю вирішити по суті викладені у ній доводи, не порушуючи прав та інтересів сторін кримінального провадження, розглянуто в судовому засіданні під час вирішення питання застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Як вбачається із скарги захисника, вона вважає затримання ОСОБА_6 незаконним, оскільки на її думку час його фактичного затримання відрізняється від часу, зазначеного у протоколі затримання.

Крім того захисник ОСОБА_5 зазначає, що в уповноважених працівників органу досудового розслідування не було правових підстав для затримання її підзахисного, оскільки його було затримано у м.Старокостянтинові, в той час як кримінальні правопорушення, причетність до вчинення яких йому інкримінується, були вчинені у м.Хмельницькому.

Також, на думку захисника, жодних очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події не було, які б давали підстави стверджувати, що саме ОСОБА_6 щойно вчинив злочин.

Вилучені у ОСОБА_6 під час особистого обшуку речі, зокрема кросівки, 265 грн., мобільний телефон, є його особистими речами, а тому підстав за переконанням захисника, для затримання ОСОБА_6 ,не було.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що затримання ОСОБА_6 відбулось на законних підставах, з дотримання його прав та за участі захисника.

Перевіривши надані матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У силу приписів ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

На підставі ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особі, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ст.42, 208 КПК України, підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

За змістом ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255,255-1,255-2 Кримінального кодексу України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

При розгляді даної скарги слідчий суддя установив, відділом поліції №1 Хмельницького Районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 за №0000055, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.

24.02.2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 був затриманий 24.02.2021 року о 21 год. 41 хв. 24.02.2021 на проїзній частині дороги за адресою: АДРЕСА_2 .

Процесуальні гарантії прав ОСОБА_6 були забезпечені присутністю під час затримання адвоката ОСОБА_8 .

З невідомих причин, захисник покинув місце затримання.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_6 слідчий повідомив про його права, що підтверджується протоколом про його затримання від 27.01.2021 року, зокрема йому були оголошені права та був наданий для підписання другий аркуш протоколу затримання, який містить перелік прав.

Разом із тим, від підпису протоколу ОСОБА_6 відмовився.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідок ОСОБА_9 , яка проживає у будинку АДРЕСА_3 , бачила, як ОСОБА_6 стукав у двері квартири АДРЕСА_4 , що розташована у цьому будинку. Свідок описала чоловіка, якого побачила:близько 40 років, худорлявої тілобудови, зросту 170-175 см, одягнутий у темну куртку, на голові чи шапка, чи кепка чорного кольору.

У зв`язку з цим, свідок зателефонувала на лінію 102 та викликала поліцію.

Із показань свідка ОСОБА_10 - поліцейського взводу №1 роти ТОР УПП в Хмельницькій області слідує, що після прибуття на виклик за повідомленням мешканки будинку АДРЕСА_3 , яка помітила двох чоловіків, які одягнуті у чорний одяг та освічують ліхтариком двері кв. АДРЕСА_4 цього будинку, дивно себе поводять, бачив чоловіка, якого описала свідок, який побачивши працівників поліції, попрямував за ріг будинку.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставою для затримання ОСОБА_6 стало повідомлення особи, яка вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо місця затримання не на місці вчинення злочину, то слідчий суддя зазначає, співробітниками роти тактико-оперативного реагування здійснювалося переслідування ОСОБА_6 , оскільки він разом із ОСОБА_11 на транспортному засобі останнього покинули м.Хмельницький.

Крім того, затриманий повідомив неправдиві анкетні дані « ОСОБА_12 », що розцінюється слідчим суддею як намагання ввести уповноважених осіб органу досудового розслідування в оману.

25.02.2021 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме про те, що він 24.02.2021, перебуваючи у невстановленому місці на території Хмельницької області, разом з своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна на території м. Хмельницького, Хмельницької області.

Згідно з вимогами ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Слід зазначити, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Належну правову оцінку цього питання можна зробити із посиланням на практику Європейського суду з прав людини та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім деяких і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, що було здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього. (стаття 5 Конвенції) Щодо негайного інформування, Європейський суд з прав людини зазначає, що негайність оцінюється у кожному випадку окремо; проте, підстави для затримання не повинні повідомлятись повністю особою, що здійснює затримання (арешт) у конкретний момент затримання (Рішення Великої Палати у справі Khlaifia та інші проти Італії від 15 грудня 2016 року, заява № 16483/12, параграф 115). Це положення є невід`ємною частиною схеми захисту, передбаченої статтею 5 Конвенції: будь-яка особа, яка була заарештована, повинна простою, нетехнічною мовою, яку вона може зрозуміти, повідомити про основні юридичні та фактичні підстави для її позбавлення волі, щоби мати можливість звернутися до суду із заявою про оскарження його законності (там само). Причини, при цьому, не повинні бути викладені в тексті будь-якого рішення, яким дозволяється затримання, та не повинні бути в письмовій формі чи в будь-якій спеціальній формі (Рішення у справі Kane проти Кіпру (dec.) від 13 вересня 2011 року). При цьому, підстави для затримання можуть бути повідомлені, або можуть стати явними протягом допиту чи опитування після затримання (Рішення Великої Палати у справі Murray проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, заява № 14310/88, параграф 77). Таким чином, цілком очевидно, що повідомити особу про підозру, на підставі якої її було затримано, можна одразу після затримання, у разі, якщо було дотримано вимогу «негайності» повідомлення. При цьому, повідомлення про підозру необов`язково має бути у виді письмового повідомлення про підозру.

З протоколу затримання ОСОБА_6 чітко вбачається фабула кримінального правопорушення з викладенням зрозумілою мовою обставин його вчинення: вчинення невідомими особами 24.02.2021 у період часу з 13 год. по 18 год. шляхом підбору ключа, проникнення та викрадення з квартири АДРЕСА_5 ноутбуку марки «Aser», ювелірних прикрас із золота та срібла.

А тому доводи захисника в судовому засіданні стосовно можливої відмінності у зачитуванні прав і їх роз`ясненні, можливому нерозумінню підстави затримання ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю знань у сфері права, а також щодо залишення затримання залученим слідчим захисником ОСОБА_8 , у якості підстави для визнання затримання незаконним, не можуть бути взяті до уваги.

Уповноважена особа органу досудового розслідування обов`язок щодо забезпечення процесуальних гарантій ОСОБА_6 під час затримання виконала.

Залишення місця затримання захисником у подальшому не створює підстави незаконності цієї дії.

Разом з тим, щодо питання обґрунтування порушення права ОСОБА_6 на захист, до чого зводяться інші аргументи захисника та на чому ОСОБА_5 наголошує в судовому засіданні, слідчий суддя зазначає, що у порядку статті 206 КПК України може розглядатися лише питання законності затримання особи.

Тому, доводи захисника ОСОБА_5 у цій частині є неприйнятними.

Щодо відмінності часу фактичного затримання о 19 год. 24.02.2021, про який зазначив ОСОБА_6 , і часу, зазначеного слідчим у протоколі,слідчий суддя зазначає, що такі доводи ОСОБА_6 не можуть бути взяті до уваги як підстава для визнання затримання незаконним, з огляду на час, який необхідний був для залучення захисника та прибуття його до місця затримання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що затримання було здійснене на підставі закону, і в органу, що здійснив таке затримання, були правові підстави для обмеження у зв`язку з цим свободи ОСОБА_6 .

Щодо вирішення питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя, заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечують щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Встановлено, що 24.02.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000055, зареєстровано дане кримінальне правопорушення правова кваліфікація ч.3 ст.185 КК України (крадіжка, вчинена повторно).

24.02.2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

25.02.2021 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (крадіжка, вчинена повторно), а саме про те, що він 24.02.2021, перебуваючи у невстановленому місці на території Хмельницької області, разом з своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна на території м. Хмельницького, Хмельницької області.

Тоді ж, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, ОСОБА_6 за попередньою змовою разом із ОСОБА_13 , близько 11 год. 00 хв. на автомобілі марки «Seat» моделі «Alhamera», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував прибув ОСОБА_11 в м. Хмельницький. Перебуваючи в м. Хмельницький, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб, з метою власного збагачення, вирішили вчинити крадіжку чужого майна з декількох квартир, які знаходиться в будинках в м. Хмельницькому.

Тоді ж, 24.02.2021 в період часу з 11 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв., за ОСОБА_6 попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , вирішили вчинити крадіжку.

У цей же день, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , з метою вчинення крадіжки, спостерігаючи за входом в під`їзд №2, будинку АДРЕСА_6 , вхід до якого обмежений обладнаним кодовим замком, за допомогою заздалегідь заготовленого універсального магнітного ключа, проникли в приміщення даного під`їзду багатоповерхового будинку.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, при цьому, ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 з ОСОБА_13 йдуть у вказаний будинок для вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, залишився в салоні автомобіля для того, щоб спостерігати за особами, які заходитимуть у вказаний під`їзд та попереджати по мобільному телефону про їх появу ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Перебуваючи на поверсі вказаного будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_13 невстановленим досудовим розслідуванням способом, відчинили замок вхідних дверей кв. АДРЕСА_7 вище вказаного будинку, після чого проникли у вищевказану квартиру, перебуваючи в якій, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з полиці тумбочки, що знаходилась в кімнаті вищевказаної квартири викрали у одній із кімнат ноутбу марки «Aser Aspire 3» вартістю 7 429 грн., ноутбук марки «Lenovo» 3000 грн., ноутбук марки «Lenovo» ТАВЗ 7 Essential вартістю 1500 грн., мобільні телефони марки «Nokia 230» вартістю 500 грн., мобільний телефон марки «НТS» вартістю 300 грн., мобільний телефон марки «Samsung» вартістю 300 грн. планшет «BRAVIS» вартістю 1500 грн. та в спальній кімнаті на одній із полиць шафи із шкатулки вироби із срібла та золота, загальною вартістю 62 022 грн., та грошові кошти у сумі 10 500 грн. купюрами різного номіналу, які знаходились в одній із кімнат на полиці, в портмоне.

Після цього ОСОБА_6 з ОСОБА_13 вийшли з будинку, сіли в салон автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_11 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядились викраденими речами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 і ОСОБА_11 , спричинили потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 87 051 грн.

Крім того, 24.02.2021 в період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 вирішили вчинити крадіжку.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , з метою вчинення крадіжки, спостерігаючи за входом в під`їзд №1, будинку АДРЕСА_3 , вхід до якого обмежений обладнаним кодовим замком, за допомогою заздалегідь заготовленого універсального магнітного ключа, проникли в приміщення даного під`їзду багатоповерхового будинку.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, при цьому, ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що ОСОБА_13 з ОСОБА_6 йдуть у вказаний будинок для вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, залишився в салоні автомобіля для того, щоб спостерігати за особами, які заходитимуть у вказаний під`їзд та попереджати по мобільному телефону про їх появу з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 з ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, невстановленим досудовим розслідуванням способом, відчинили замок вхідних дверей кв. АДРЕСА_4 вище вказаного будинку, після чого проникли у квартиру, перебуваючи в якій, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу зполиці шафи, розміщеної в кімнаті вказаної квартири викрали Ланцюжок із золота, 585 проби, вагою 3 грама., вартістю 4871,32 грн.; підвіску у вигляді хрестика із золота 585 проби, вагою 1,5 грама, вартістю 2435,65 грн.; каблучку із золота 585 проби, вагою 2,5 грама, вартістю 4500 грн.; ланцюжок із срібла 925 проби, вагою 4 грама, вартістю 300 грн.; браслет із срібла 925 проби, вагою 3 грама, вартістю 150 грн.; підвіска у вигляді хрестика, 925 проби, 3 грама, хрестик, що має вигляд двох рівних ліній на поверхні якого наявні прозорі камінці цирконій, вартістю 300 грн.; пару сережок із срібла, 925 проби, 4 грама, вартістю 800 грн.; пару сережок вкрутка, із срібла 925 проби вагою 3 грама, вартістю 475 грн. одну сережка із срібла 925 проби, вагою 2 грама, вартістю 250 грн. годинник із металу жовтого кольору, марки «Aurio» вартістю 1000 грн.; четверо окуляр, всі округлої форми однак різних кольорів, фіолетового кольору скло, синьо-рожеве скло, коричневе скло, а чорне скло, вартість кожних окуляр 250 грн. на загальну суму 1000 грн. сережки сірого кольору, у формі круга однієї лінії, вартістю 150 грн. сережки сірого кольору у формі круглого камінця поруч застібки із передньої частини від якої відходять багато довгих та тонких ланцюжків, вартістю 150 грн. сережки жовтого кольору, у вигляді двох з`єднань які між собою з`єднанні ланцюжком, вартістю 125 грн. ноутбука марки «Acer», сірого кольору, моделі А316-33-Р7ЕН, серійний номер № NXGY3EU010815103A43400, вартістю 10000 грн., павербанки, один чорного кольору марки «Ксіомі» вартість 600 грн., та ще один павербанк білого кольору вартістю 400 грн., зарядний пристрій із чорним корпусом та білим приєднаним шнуром, вартістю 150 грн. та кейс з безпровідними наушниками, білого кольору, вартістю 400 грн., та юізб накопичувач флешку у вигляді гранати зеленого кольору об`ємом 32 Гб., вартістю 400 грн.

Після чого ОСОБА_6 з ОСОБА_13 помістили вказані речі до сумки вийшли з будинку, сіли в салон автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_11 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденими речами на власний розсуд.

За версією органу досудового розслідування, своїми умисними діями, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , спричинили потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 28 456 грн. 97 коп.

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0000055 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою, адже на її підтвердження надано: протокол допиту потерпілої ОСОБА_15 від 25.02.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 24.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 24.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 24.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 24.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021; протокол затримання ОСОБА_13 в порядку ст. 208 КПК України, під час якого було виявлено та вилучено речі; протокол затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України, під час якого було виявлено та вилучено речі; протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, під час якого було виявлено та вилучено речі; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 25.02.2021; протокол огляду автомобіля марки «Seat» моделі «Alhambra» номерний знак НОМЕР_1 на польській реєстрації за участі ОСОБА_11 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 25.04.2021; протокол допиту потерпілої ОСОБА_19 від 25.04.2021; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження у клопотанні слідчого та наголошення у судовому засіданні про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також вважає обґрунтованими посилання слідчого щодо існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду.

У разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 відомі адреси потерпілих у м.Хмельницькому, з чиїх помешкань за версією слідства було викрадене майно ним спільно з ОСОБА_13 і ОСОБА_11 , існування ризику впливу на свідків і потерпілих слідчий суддя вважає доведеним.

Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду,знищення, схову речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Аналізуючи наявність ризику продовження зайняття підозрюваним протиправною діяльністю, слідчий суддя вважає такий ризик достатньо високим, зважаючи на підозру ОСОБА_6 у вчиненні кількох епізодів крадіжок групою осіб за попередньою змовою, а також на наявність фактів неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність постійного місця проживання, а також те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має ні офіційного, неофіційного місця роботи та підтвердження здобуття у законний спосіб доходу.

З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання не є визначальним і таким, що б давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Аргументи захисника стосовно необхідності догляду за матір`ю,яка є інвалідом третьої групи не зменшують встановлених ризиків та не підтверджують здійснення такого догляду ОСОБА_6 , у тому числі до часу настання обставин, з якими органом досудового розслідування пов`язується кримінально карана поведінка підозрюваного.

А тому, у якості обґрунтування можливості, іншими, більш м`якими запобіжними заходами запобігти встановленим ризикам, слідчим суддею до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 2270 грн.) 181600 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує те, що підозрюваний не працює, проте підозрюється у здійсненні кримінально караної діяльності, пов`язаної викраденням чужого майна. А тому саме такий розмір застави не буде непомірним і достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування, з моменту його затримання - 24.02.2021.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 23 квітня 2021 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою, і в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 23 квітня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя