Справа №635/3649/21
Провадження по справі 1-в/635/421/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград Харківської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-12 лютого 1993 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-01 лютого 1995 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 215 - З КК України до 2 років виправних робіт;

-18 січня 1996 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 215-3 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-06 травня 1997 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.141 КК України до 4 років позбавлення волі;

-17 червня 2002 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 14 квітня 2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 дні;
-07 червня 2007 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.4 ст.296, ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;
-21 червня 2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 засуджений 21 червня 2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі.
14 травня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 як особи, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_4 прибув до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 28 травня 2019 року з Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)». Засуджений працевлаштований до промислової зони установи до дільниці з виготовлення складових до велосипеда. Стягнень не має, заохочувався п`ять разів, на заходи виховного характеру реагує позитивно, робить правильні висновки, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія». Розкаюється у раніше скоєному злочині. Засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 фактичного строку покарання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2016 року апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_6 задоволено частково. Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання скасовано, призначено ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на 5 років. Строк покарання визначено обраховувати з 1 вересня 2016 року. На виконання вироку апеляційного суд засудженого ОСОБА_4 взято під варту негайно в залі суду та доправлено до Харківського СІЗО № 27 для утримання й подальшого направлення до місця відбування покарання. В решті вирок суду від 21 червня 2016 року залишено без змін.
Вирок набрав законної сили 01 вересня 2016 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 01 вересня 2016 року, кінець строку 01 вересня 2021 року.

Судом встановлено, що засуджений з 28 травня 2019 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» ОСОБА_7 від 21 квітня 2021 року, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 вересня 2016 року. Під час тримання у слідчому ізоляторі м. Харкова, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. Під час тримання в «Роменській виправній колонії (№56)», характеризувався позитивно, режим тримання не порушував, заохочувався два рази. З 28 травня 2019 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, режим тримання не порушув, був заохочений шість разів. Засуджений працевлаштований до промислової зони установи до дільниці з виготовлення складових до меблів цеху №2, до праці ставиться з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Засуджений ОСОБА_4 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Засуджений ОСОБА_4 приймає участь в організації виховних заходів в установі, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю, прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи, бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених відділення. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом листування, телефонних розмов, отримання посилок та передач, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення.

На профілактичному обліку установи засуджений не перебуває.
Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України є доцільним.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , останній має шість заохочень, стягнень не має.

Як вбачається із довідки про працевлаштування засудженого в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» за період з травня 2019 року по березень 2021 року, засуджений ОСОБА_4 у серпні та грудні 2019 року, з січня по березень 2020 року був працевлаштований до промислової зони установи, з червня 2020 року по теперішній час працевлаштований до промислової зони установи до дільниці з виготовлення складових до меблів цеху №2.

За довідкою про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду від 20 квітня 2021 року ОСОБА_4 за вироком суду мав процесуальні витрати на користь держави у розмірі 351,84 гривень, станом на 20 квітня 2021 року достроково відшкодував процесуальні витрати у повному розмірі.

Водночас, як вбачається із матеріалів особової справи, зокрема, висновку за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 , рішення дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» від 04 січня 2021 року, за вживання нецензурних та жаргонних слів, неввічливе ставлення до іншого засудженого, тобто порушення вимог п.п.3,4 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, ст.ст. 9, 107 КВК України, із засудженим ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду .

Враховуючи дані особової справи засудженого, які відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, суд доходить висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності, був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк.
Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію та кримінальну спрямованість на систематичне скоєння злочинів та забезпечення себе за рахунок скоєння цих злочинів, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи характеристику засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1