Справа № 346/5181/20
Провадження № 1-кп/346/295/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
: прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, депутатом та інвалідом не являється, згідно 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, слюсар рухомого складу РПЧ №4 ДЕПО Коломия, депутатом та інвалідом не являється, згідно 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше сховище.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , спільно ОСОБА_5 , 22.09.2020р. близько 15.00 год. проходили по вул. Криничній в м. Коломия, повз припаркований на узбіччі автомобіль марки «Фольцваген Тігуан», н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , в якому на передньому пасажирському сидінні помітили чоловічу сумку-барсетку та в них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
В подальшому ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, підійшов до автомобіля ОСОБА_6 , та став спостерігати обстановку довкола, в той час, коли ОСОБА_5 розбив скло та проник в салон автомобіля де з переднього пасажирського сидіння таємно викрав сумку ОСОБА_6 , вартістю 550 (п`ятсот п`ятдесята ) гривень в якій знаходились грошові кошти у сумі 1200 доларів США, що по відношенні до гривні України станом на 22.09.2020 згідно курсу Національного банку України становить 33 840 (тридцять три тисячі вісімсот сорок) гривень.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинули, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 34 390 (тридцять чотири тисячі триста дев`яносто ) гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав у повному обсязі та пояснив, що вони з ОСОБА_5 , проходили повз автомобіль, на передньому сидінні якого знаходилася сумка. Вирішили її викрасти. ОСОБА_5 , витягнув сумку через вікно та вони разом пішли в бік центру міста. Відкривши сумку виявили там документи і грошові кошти- гривні та долари США. Долари обміняли в обмінному пункті та всі кошти розділили між собою. Він частково відшкодував кошти потерпілому. У вчиненому розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що спільно з ОСОБА_8 побачили у припаркованому автомобілі сумку на передньому сидінні. Вирішили її викрасти та дістали через привідкрите вікно. Гроші розділили порівну. Вказав, що особисто відшкодував потерпілому шкоду на суму близько 40000 гривень. Частину коштів на відшкодування дав ОСОБА_8 , однак скільки саме не пам`ятає.
Представник потерпілого в судовому засіданні пояснила, що шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше сховище ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, відшкодування шкоди.
В якості ознак, що характеризують особу обвинувачуваного, суд враховує те, що обвинувачений має на утриманні мати похилого віку, яка хворіє. Крім того обвинувачений ОСОБА_5 офіційно працевлаштований.
Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що одна лише тяжкість вчиненого в даному випадку злочину не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та покладанням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше сховище ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинувачуваного ОСОБА_8 , суд доходить висновку, про неможливість виправлення обвинувачуваного без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.75 КК України, а тому йому слід призначити покарання - за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України;

Цивільний позов слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Речові докази:
-шість оптичних дисків з відеозаписами та два сліди долоні руки залишити в матеріалах кримінального провадження,
-кепку «RееЬок», футболку «DKLYN», джинсову куртку та рюкзак «САОВА» після набрання вироком законної сили- знищити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 коп.
Копію вироку прокурору та обвинуваченим вручити негайно після його проголошення.
На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1