ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/690/21 Справа № 204/2676/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187, ч.2 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , терміном 60 діб, тобто до 12 червня 2021 року, без визначення розміру застави.

Рішення суду обґрунтовано тим, що прокурором доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначених тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, відповідно намагаючись уникнути покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважав можливим задовольнити клопотання слідчого. На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційні скарзі адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та невідповідностю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вважає, що судом при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, не було доведено вказаних в клопотанні слідчого ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: не має підтвердження того, що підозрюваний може переховуватись; не спроможний знищити, спотворити чи сховати будь-які із речей, що мають значення для слідства, остільки досудове розслідування тримає більше пів року, всі речі долучені; не має підтвердження та заяв щодо впливу підозрюваним на свідків чи потерпілих; не має схильності щодо вчинення злочинів, раніше підозрюваний не судимий.
На думку адвоката, вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів не доведена, факт вчинення ОСОБА_10 дій, зазначених у повідомленні про підозру не встановлений.
Також, вважає, що судом в порушення вимог ст.178 КПК України не було враховано, що ОСОБА_10 має стійкі соціальні зв`язки, постійно мешкає в м. Запоріжжя з родиною, батьками, його батько інвалід 2 групи; працює неофіційно; має низький майновий стан; до кримінальної відповідальності не притягувався; позитивно характеризується.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 , та його адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної вимоги, та просили її задовольнити, застосувавши домашній арешт у нічний час.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з наданих матеріалів, СУ № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ведеться досудове розслідування кримінального провадження № 0000752 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206, ч.ч.1,2 ст. 255, ч.ч.2,3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 187, ч.ч.1,2 ст. 255, ч.ч.2,3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 146, ч.ч.1, 2, ст. 255, ч.1 ст. 129 КК України.
18.02.2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
В цей же день, 18.02.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, ч.2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187, ч.2 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146 КК України.
19.02.2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.04.2021 року.
12.04.2021 року ухвалою суду продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 18 серпня 2021 року.
Оскаржуваною ухвалою клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 12 червня 2021 року, без визначення розміру застави.
Обґрунтовуючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що надані матеріали провадження свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним інкримінованих злочинів, ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшилися, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Вимогами ст. ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з наданих під час апеляційного розгляду матеріалів, підозрюваний ОСОБА_7 з 19.02.2021 року перебуває під вартою, його роль у вчиненні інкримінованих злочинів є менш значною, ніж в інших співучасників злочину, частково співпрацює зі слідством, його батько має другу групу інвалідності. Він має стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Продовживши підозрюваному ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід, судом належно не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слід зауважити на позиції Європейського Суду з прав людини, які згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа Руденко проти України).
В контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Отже, наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.
Також, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Дейнеко проти України», не розглянувши конкретні факти або альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи та посилаючись головним чином і постійно на тяжкість обвинувачень, органи влади продовжували строк тримання заявника під вартою до розгляду його справи судом на підставах, які не можуть вважатися достатніми для обґрунтування тривалості тримання під вартою. Отже, це є порушенням пункт 3 статті 5 Конвенції.
Національне законодавство у вигляді змісту положень ч. 3 ст. 199 КПК України і, зокрема п. 1, ст. 331 КПК України покладають на суд обов`язок перевірити усі складові, з якими закон пов`язує вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що подане слідчим до суду клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 не відповідає вимогам чинного законодавства, містить формальний виклад обставин, мотивоване лише тяжкістю злочинів та наявністю ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.
Так, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зазначено про тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та ризики можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення.
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).
Вважаючи за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , суд першої інстанції погодився з доводами викладеними в клопотанні слідчого, посилаючись на раніше встановлені під час обрання останньому запобіжного заходу ризики, суд не навів обставин, які б переконливо виправдовували подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки їх актуальність на момент продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не підтверджена.
Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини.
Висновок суду про неможливість застосування до ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, належно не аргументований, адже суд обмежився лише посиланням на те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню визначених ризиків.
Не маючи в своєму розпорядженні будь-яких конкретних підтверджень того, яким чином звільнення підозрюваного з-під варти може бути небезпечним для результатів судового провадження або заподіяння їм шкоди, суд не може і не повинен прийняти як докази лише те, що загальна складність справи і серйозність звинувачень можуть вважатися "достатніми" причинами для утримання їх під вартою більше двох років.
Вищевказане порушує принцип верховенства права та забезпечення права на свободу та особисту недоторканність.
Апеляційний суд вважає, що тривалість досудового розслідування, за відсутності відомостей щодо явного зловживання стороною захисту процесуальними правами, не може перекладатися на підозрюваного шляхом обмеження права на свободу, а наявність обґрунтованої підозри і при цьому очікуване покарання не слід ототожнювати із застосуванням запобіжного заходу.
У даному кримінальному провадженні, зваживши всі обставини у їх сукупності, в тому числі і відомості щодо особи ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, має батька інваліда 2 групи, частково співпрацює зі слідством, враховуючи його менш активну роль у вчиненні інкримінованих злочинів, колегія суддів прийшла до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо шляхом застосування до останнього альтернативного запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Колегія суддів також зазначає, що в ухвалі суду про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою містяться посилання, фактично, на ті самі обставини, які слугували підставами для застосування запобіжного заходу, тобто без належного доведення підстав продовження щодо нього виняткового запобіжного заходу та без урахування зменшення ризиків з плином часу.
Крім цього, колегія суддів зазначає, що організаторам інкримінованих злочинів братам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , роль яких згідно наявних матеріалів є більш значною, районним судом вже змінено запобіжний захід на менш обтяжливий, - цілодобовий домашній арешт. Дане судове рішення є чинним, прокурором не оскаржувалось.
Таким чином, апеляційна скарга захисника підозрюваного підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду про продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасуванню, з постановленням нової ухвали апеляційного суду про зміну запобіжного заходу та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_14 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності отримання ОСОБА_7 невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі.
Зобов`язати ОСОБА_7 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом до 12 червня 2021 року.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого управляння ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 і прокурора.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4