Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/51/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 (не з`явився),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області кримінальне провадження № 00000016 від 08 лютого 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Київ, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий: 22 березня 2017 року вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки; 29 червня 2017 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 72 ч. 5 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, останнього разу 29 червня 2017 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 20 грудня 2019 року на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2019 року звільнений з установи виконання покарань умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_6 07 лютого 2020 року приблизно о 13 годині 15 хвилин, перебуваючи у кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , помітив на столі біля телевізора мобільний телефон "Doogee Х5 Мах" у чохлі, який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки мобільного телефону «Doogee Х5 Мах» з чохлом.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , упевнившись, що власник мобільного телефону ОСОБА_5 , який перебував на ліжку у цій же кімнаті, спить, інші особи у кімнаті відсутні і його дії ніхто не помітить, підійшов до столу та шляхом вільного доступу, з поверхні столу, таємно викрав мобільний телефон «Doogee Х5 Мах», вартістю 900 грн., в якому знаходилася сім-карта стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та чохол цього телефону вартістю 76 грн. 67 коп., що належать ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 976 грн. 67 коп.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. (а.с.97 т.1).

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі потерпілого ОСОБА_5 з підстав, передбачених ст. 325 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та суду показав, що повністю визнає обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначав, що завдану шкоду відшкодував повністю, у вчиненому щиро розкаювався, та просив суд суворо його не карати.

Суд приймає до уваги матеріали справи:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 лютого 2020 року, з якого встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_5 внесена інформація до ЄРДР та порушено кримінальне провадження № 00000016 (а.с. 1-2 т. 2);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 лютого 2020 року, з якого встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_5 внесена інформація до ЄРДР та порушено кримінальне провадження № 00000016 (а.с. 3 т. 2);

- картку первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 7 лютого 2020 року, з яких встановлено, що Кагарлицьким ВП Обухівського відділу ГУНП в Київській області було прийнято повідомлення про вчинення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_4 (а.с. 8 т. 2);

- заяву ОСОБА_8 від 17 лютого 2020 року, згідно якої остання дала дозвіл працівникам поліції провести огляд домоволодіння по АДРЕСА_3 , що їй належить (а.с. 8 т. 2);

- протокол огляду місця події від 17 лютого 2020 року та фототаблиці до нього, з яких встановлено, що працівниками поліції було проведено огляд місця події, а саме: домоволодіння по АДРЕСА_3 (а.с. 11-14 т. 2);

- висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 605 від 26 лютого 2020 року, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Doogee Х5 Мах» станом на 7 лютого 2020 року складає 900 грн 00 коп. Ринкова вартість бувшого у використанні чохла універсального у формі книжечки для мобільного телефону «Doogee Х5 Мах» станом на 7 лютого 2020 року складає 76 грн. 67 коп. Ринкова вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Vodafone» не визначалася, оскільки відсутня методична література по оцінці стартових пакетів. (а.с. 35-39 т. 2).

Також суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, а саме:

- паспорт НОМЕР_1 , виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, з якого встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62-65 т. 2);

- вимогу № 601/109/1009.1/02-20 від 18 лютого 2020 року, з якої встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, остання судимість: 29 червня 2017 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 72 ч. 5 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (а.с. 67-69 т. 2);

- довідку про звільнення серії КИВ № 19759, з якої встановлено, що ОСОБА_4 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 7 квітня 2017 року по 20 грудня 2019 року, звідки звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2019 року (а.с.69 т.2);

- характеристику, видану Підприємством по обслуговуванню житла виконкому Української міськради № 61 від 12 лютого 2020 року, з якої встановлено, ОСОБА_4 незареєстрований та не проживає за адресою: АДРЕСА_4 . До Підприємства по обслуговуванню житла виконкому Української міськради з боку мешканців будинку АДРЕСА_5 на поведінку ОСОБА_4 надходили усні скарги. Зі слів мешканців будинку ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони (а.с. 71 т. 2);

- довідку Обухівської ЦРЛ № 26 від 12 лютого 2020 року, з якої встановлено, що ОСОБА_4 за допомогою до лікаря-нарколога та до лікаря-психіатра не звертався (а.с. 73 т. 2);

- вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 22 березня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки (а.с. 75-79 т. 2);

- вирок Обухівського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71,72 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 22 березня 2017 року - 2 місяці обмеження волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

- ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2019 року, згідно якої ОСОБА_4 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання, що становить на день судового засідання 1 рік 2 місяці 12 днів;

- досудову доповідь, подану Обухівським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області, з висновку якої встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Судом встановлено, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який має не зняту та непогашену судимість, вчинив новий злочин, за місцем проживання характеризується негативно, хоча й не перебуває на обліках у лікарів нарколога і психіатра, та враховує обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, які передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд з огляду на особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, має не зняту та непогашену у законному порядку судимість, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також те, що потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, та обставини вчиненого злочину, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. З огляду на відсутність вагомих підстав, що пом`якшують покарання особи обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та особу обвинуваченого, підстав для застосування щодо нього ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 100, 118-122, 128-129, 369- 371, 373 -376 КПК України; суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком суду у виді 3 (трьох) років позбавлення волі частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 , - не обирався.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Ржищівський міський суд Київської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя