Справа№751/1868/21
Провадження №1-кс/751/703/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення -
ВСТАНОВИВ:
19.03.2021 року заявник ОСОБА_4 звернувся до слідчого Новозаводського районного суду м. Чернігів зі скаргою на бездіяльність керівника Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга мотивована тим, що незважаючи на подане ним повідомлення про скоєні злочини суддями Чернігівської області, прокурором, всупереч вимогам ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення внесено не було.
Заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).
Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»).
За таких правових підстав, з метою забезпечення процесуального права скаржника, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши скаргу ОСОБА_3 , приходжу до висновку про необхідність відмови в її задоволенні з наступних підстав.
Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Зі змісту скарги ОСОБА_3 вбачається, що заявник незгоден з процесуальним рішеннями, що винесені суддями Чернігівської області в цивільній справі однією з сторін якої був ЧАО «Чернігівгаз», намагається надати певним обставинам власну правову оцінку, тим самим ініціюючи порушення кримінального провадження.
Згідно ст.129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права, а відповідно до ст.126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
Положеннями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання, що стосується не внесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.ч.1,6 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
За таких обставин, слідчий суддя приходить висновку, що у заяві скаржника ОСОБА_3 відсутні будь-які обставини, які б вказували або могли б свідчити про вчинення суддями Чернігівської області кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР.

Відсутність у скарзі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, зумовлює відповідно і відмову у її задоволенні.

Керуючись ст.ст.303,304,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 від 19.03.2021 року на бездіяльність керівника Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1