Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 березня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000381,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з 12 год. 30 хв. 26.02.2021 до 12 год. 30 хв. 26.04.2021 без визначення розміру застави.
Мотивував своє рішення суд тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати, відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування цих вимог апелянт зазначив, що місцевим судом було допущено порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), зокрема обвинуваченим, при розгляді попереднього клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу, було заявлено клопотання про відвід колегії суддів та захиснику, який приймав участь у судовому засіданні, однак цю заяву розглянуто не було.
При цьому, адвокат зазначив, що 03 лютого 2021 року він подавав клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, однак станом на 27 лютого 2021 року вказане клопотання так і не було розглянуте.
Також, на думку захисника, клопотання прокурора про продовження строк утримання під вартою не відповідає вимогам КПК, а місцевий суд не врахував, що ОСОБА_6 не має судимості, має постійне місце проживання, має соціальні зв`язки із рідними, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався. Тому вважає, що зобов`язаний був розглянути можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, апелянт зазначив,що стороною захисту було заявлене клопотання про допит свідків та рідних ОСОБА_6 для спростування доводів прокурорів, однак дане клопотання було відхилене.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 4 ст.422-1 КПК визначено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Зважаючи на те, що захисник в апеляційній скарзі не порушує питання про розгляд його скарги за участю сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000381 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що ризики, заявлені стороною обвинувачення, на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду стверджується тим, що він не має міцних соціальних зв`язків, проживає сам, не має на утриманні непрацездатних осіб або дітей, не працевлаштований, відсутні відомості щодо наявності у нього законного джерела отримання доходів. Вказане, з врахуванням тяжкості можливого покарання, у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, свідчить про можливість його ухилення від суду.
Також, зважаючи на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження по суті ще не розпочатий, тому існує ризик можливості обвинуваченого незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які є його односельчанами та сусідами, з метою зміни ними показань на свою користь для уникнення від можливої кримінальної відповідальності.
Крім того, колегія суддів погоджується, що характер та спосіб вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, зокрема нанесення потерпілому не менше 10 колото-ріжучих ран, свідчить про суспільну небезпечність особи обвинуваченого та схильність до вчинення насильницьких дій, а тому є ймовірність вчинення обвинуваченим і іншого злочину.
Вказані обставини у своїй сукупності, на переконання колегії суддів, свідчать не лише про наявність вказаних ризиків, але й підтверджують, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Щодо доводів захисника про те, що місцевим судом не було розглянуто клопотання ОСОБА_6 про відвід суддів та захиснику при розгляді попереднього клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою, то колегія суддів зауважує, що ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2020 року не є предметом даного апеляційного розгляду, а тому ці обставини апеляційним судом перевірятися не можуть
При цьому, зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що місцевим судом не розглянуто клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу, адвокатом не надано жодних доказів на підтвердження подання такого клопотання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3