Справа № 216/1661/21
Провадження № 1-кп/216/727/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000028 від 11 березня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 14.01.2013 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- 20.03.2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

- 30.05.2013 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців;

- 10.06.2013 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений 03.01.2014 року за відбуттям строку покарання;

- 11.12.2014 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 18.02.2016 року за відбуттям строку покарання внаслідок перерахунку за ч. 5 ст. 72 КК України;

- 21.06.2016 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2017 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 04.12.2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

- 05.11.2018 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці 10 днів, звільнений 25.11.2019 року за відбуттям строку покарання;

- 28.09.2020 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 01.02.2021 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2021 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_3 , проходячи по вул. Першотравневій у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, поблизу річки побачив поліетиленовий пакет з фіксатором з канабісом усередені. Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи вказаний факт і реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонений, діючи з метою подальшого власного вживання без мети збуту, помістив указаний пакет до лівої кишені одягнутої на ньому куртки, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який з того моменту почав незаконно зберігати без мети збуту для особистого вживання.

Того ж дня, 10 березня 2021 року в період часу з 15.55 год. до 16.13 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 22 на вул. Першотравневій у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції та в присутності двох понятих видав знайдений ним поліетиленовий пакет з фіксатором, в якому знаходилось 56 сліп-пакетів з речовиною зеленого кольору рослинного походження масою 56,496 г, яка згідно з висновками експертів від 15 березня 2021 року № СЕ-19/104-21/8241-НЗПРАП, від 17 березня 2021 року № СЕ-19/104-21/8236-НЗПРАП, від 18 березня 2021 року № СЕ-19/104-21/8238-НЗПРАП, від 23 березня 2021 року № СЕ-19/104-21/8234-НЗПРАП - є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 51,522 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , тому сумнівів у добровільності його позиції не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий і відбував покарання у виді позбавлення волі, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра перебував у період з 2002 року до 2009 року з приводу порушення психологічного розвитку, під наглядом лікаря-нарколога перебуває з жовтня 2020 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів із синдромом залежності (а.к.п. 75-88).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, перед і пост кримінальну поведінку останнього, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, у тому числі із звільненням від реального відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, перебування на обліку через наркотичну залежність, наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. ст. 71, 72 КК України.

Так, вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Крім того, вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Отже, ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення протягом визначеного судом іспитового строку.

Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із відповідними змінами) роз`яснено, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК Укрїни якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із відповідними змінами) роз`яснено, що невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України).

За встановлених обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі чч. 1, 4 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року.

При цьому на підставі пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Разом з тим суд, зважаючи на наведені вище вимоги закону та обставини справи, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки останній вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, що унеможливлює застосування ст. 75 КК України. Крім того, під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним діяння та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, за двома попередніми вироками був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе й на шлях виправлення не став, тому його виправлення й перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З огляду на наведене суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 7 682 грн 15 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів (а.к.п. 42, 50, 59, 68).

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки перерахувати у покарання у виді позбавлення волі з розрахунку, що два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі чч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Речовий доказ, а саме наркотичний засіб - канабіс, який у спеціальних пакетах експертної служби МВС України №№ 2645558, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 3847547 переданий на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанціями №№ 1159-н/21, 1164-н/21, 1167-н/21 (а.к.п. 57, 66, 74), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7 682 (сім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн 15 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1