Справа №463/3087/21
Провадження №1-кс/463/2170/21
У Х В А Л А

29 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , який проживає АДРЕСА_1 , а саме:

Мобільний телефон марки «SamsungGT-S7262», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ;

Пляшка ємкістю 1 л. з етикеткою «Живчик», із вмістом зразка речовини жовтуватого кольору із специфічним запахом, який нагадує запах дизельного палива, що відібрано із каністри ємкістю 30 л. синього кольору;

Скляна пляшка ємкістю 0,7 л. із вмістом зразка речовини жовтуватого кольору із специфічним запахом, який нагадує запах дизельного палива, що відібрано із каністри ємкістю 30 л. синього кольору.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження № 0001307 від 25.11.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 410 КК України. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, згідно даних слідства, у командира автомобільного взводу роти матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на продаж паливно-мастильних матеріалів, призначених для використання виключно у Збройних силах України.

Так, 25.03.2021, близько 06.55 год., ОСОБА_5 під час зустрічі із ОСОБА_6 біля приміщення Новояворівської міської ради, що за адресою: вул. Шевченка, 2, м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно одержав від ОСОБА_6 пакет, у якому знаходились спеціальні імітаційні засоби, які імітували грошові кошти гривні, а також грошові кошти у сумі 1000 гривень, які були сприйняті ОСОБА_5 як неправомірна вигода в сумі 38000 гривень за передачу останньому паливно-мастильних матеріалів, призначених для використання виключно у Збройних силах України дизельного палива об`ємом 2000 літрів, після чого о 07.03 год. 25.03.2021 ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Степана Бандери, 6 у м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області при спробі втечі з місця отримання неправомірної вигоди.

Згідно оперативної інформації, до вчинення даного злочину можуть бути причетні й інші особи, в тому числі ОСОБА_3 . В ході санкціонованого обшуку за місцем його проживання було виявлено та вилучено згадані вище речі та документи, які мають значення для встановлення істини у справі і тому просить накласти арешт на таке майно.

В судове засідання слідчий, прокурор та представник власника майна не з`явились. Прокурор подав заяву підтримання клопотання та розгляд справи у його відсутності. Представник власника майна причин неявки не повідомив. В силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого від 25.03.2021 вказане вище майно визнано речовими доказами.

Відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин, згадане вище майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України, було вилучено безпосередньо після вчинення злочину та зберегло на собі сліди злочину, а відтак може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

З метою унеможливлення його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0001307 від 25.11.2019 арешт на майно, а саме:

Мобільний телефон марки «SamsungGT-S7262», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ;

Пляшка ємкістю 1 л. з етикеткою «Живчик», із вмістом зразка речовини жовтуватого кольору із специфічним запахом, який нагадує запах дизельного палива, що відібрано із каністри ємкістю 30 л. синього кольору;

Скляна пляшка ємкістю 0,7 л. із вмістом зразка речовини жовтуватого кольору із специфічним запахом, який нагадує запах дизельного палива, що відібрано із каністри ємкістю 30 л. синього кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, після чого про арешт майна слідчий та прокурор зобов`язані повідомити всіх заінтересованих осіб.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1