Справа № 168/398/17
Провадження № 1-кп/168/2/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року смт Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, на яку покладено організаційно-розпорядчі функції, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисний мотив, в порушення вимог чинного законодавства, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 вчинив службове підроблення, а саме:
упродовж квітня 2014 червня 2015 років, шляхом використання підлеглих службових осіб, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи (дорожні листи), на підставі яких незаконно списано пальне бензин марки А-76 та АБ, в загальній кількості 1176 літрів, оскільки у зазначений період часу автотранспорт з території військової частини не виїжджав;
крім того, повторно, упродовж квітня 2014 червня 2015 років, шляхом використання підлеглих службових осіб склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи донесення про рух ПММ: №3/83 за березень-квітень 2014 року, № 4/134 за травень-червень 2014 року, №5/163 за липень 2014 року, №1/28 за січень 2015 року, №47 за лютий 2015 року, за березень-квітень-травень 2015 року, за червень-липень 2015 року, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 366 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 подали клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно положень статті 49 КК України та просили закрити кримінальне провадження. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке на даний момент відноситься до нетяжких злочинів та з часу скоєння кримінального правопорушення минуло понад п`ять років і перебіг давності не зупинявся.
Обвинувачений ствердив суду, що наслідки закриття кримінального провадження та право заперечувати проти цього йому зрозумілі. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.
Прокурор в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності не заперечував.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , суд виходить з такого.
Відповідно до частини 4 статті 268 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Дана норма як і норма статті 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.
Зазначене кореспондується також з правовою позицією Верховного суду у справі №127/26665/16-к від 04 червня 2020 року.
Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями статті 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України (в редакції, що діє з 01.07.2020), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених частиною 1 статті 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 статті 49 КК України).
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Згідно з частиною 2 статті 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Санкція частини 1 статті 366 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином, згідно з положеннями статті 12 КК України (в редакції, що діє з 01.07.2020), кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Судом встановлено, що події кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце у квітні 2014 червні 2015 років, отже на даний час з моменту вчинення вказаного діяння минуло більше п`яти років.
Зазначене свідчить, що ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності із зазначених підстав.
Обмежень для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положеннями частин 2, 3, 5 статті 49 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до частини 3 статті 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі та в загальному порядку.
В судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, при цьому обвинувачений наполягав на закритті провадження у справі з нереабілітуючих підстав.
Згідно із частиною 3 статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду обвинуваченого на таке звільнення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином та з моменту вчинення якого минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому клопотання ОСОБА_4 та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні компенсувати за рахунок держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку, визначеному статтею 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, ст.ст.12, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження задовільнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 КК України.
На підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25 серпня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366, частиною 2 статті 410 КК України закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні компенсувати за рахунок державного бюджету.
Після набрання ухвалою законної сили речові докази:
Дорожні листи, а саме: №115 від 23.04.2014; №118 від 24.04.2014; №145 від 20.05.2014; №176 від 17.06.2014; №178 від 18.06.2014; №216 від 24.07.2014; №28 від 28.01.2015; №30 від 29.01.2015; №59 від 25.02.2015; №61 від 26.02.2015; №82 від 17.03.2015; №84 від 18.03.2015; №114 від 16.04.2015; №116 від 17.04.2015; №137 від 07.05.2015; №139 від 08.05.2015; №190 від 26.06.2015;
Донесення та рух ПММ: №3/83 за березень-квітень 2014 року, № 4/134 за травень-червень 2014 року, №5/163 за липень 2014 року, №1/28 за січень 2015 року, №47 за лютий 2015 року, за березень-квітень-травень 2015 року, за червень-липень 2015 року;
«Книги заяв на використання автомобільної техніки» та «Книги обліку нарядів на використання автомобільної техніки»;
«Книгу обліку наявності та руху матеріальних засобів підрозділу А0864»
повернути військовій частині НОМЕР_1 .
Цивільний позов на загальну суму 39 053,68 заявлений в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_2 залишити без розгляду в зв`язку з поданим про це клопотанням.
Матеріали кримінального провадження повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1