печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7924/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000142 від 26.01.2021 року,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000142 від 26.01.2021 року.
Особа, яка подала скаргу, посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та незаконною, без проведення необхідних слідчих дій.
У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились.
Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи, матеріали закритого кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Прокуратурою м. Києва 16.06.2016 на підставі повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Надалі, 19.09.2018 Прокуратурою м. Києва до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000875 про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
19.09.2018 Прокуратурою м. Києва до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000874 про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Під час проведення досудового розслідування, 12.11.2018 слідчим у провадженні прийнято рішення про закриття кримінально провадження в частині епізодів, розпочатих 16.06.2016 за ч. 2 ст. 365 КК України за № 0000598 та 19.09.2018 за ч. 1 ст. 125 КК України за № 0000875, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
14.08.2020 прокурором у кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000598 щодо підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати, на підставі п.1 ч. 2 ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2020 скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0000598.
26.01.2020 постановою прокурора матеріали кримінального провадження № 0000598 виділено в окреме провадження за № 0000142.
Постановою від 26.01.2021 прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, визначеного ст. 219 КПК України.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст.284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення.
Зокрема, абзацом 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
За змістом ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.
Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Так згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Хоча закриття кримінального провадження з підстав, передбачених абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України і є обов`язком слідчого або прокурора, але це не свідчить про те, що у рішенні про закриття кримінального провадження з цієї підстави повинні бути відображені лише обставини, пов`язані із перебігом строку досудового розслідування.
З урахуванням наведених правових норм таке рішення повинно містити також аналіз слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що були проведені протягом строку досудового розслідування та на яких ґрунтується висновок про відсутність підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру.
Натомість оскаржувана постанова містить лише висновок про відсутність повідомлення будь-кого про підозру, без аналізу проведених дій та їх прив`язки до тих, чи інших обставин, на встановлення яких вони були направлені з урахуванням кримінальних правопорушень, щодо яких здійснювалося досудове розслідування.
Наведене дає підстави для висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято без проведення повного, неупередженого та ефективного досудового розслідування, за формальними ознаками, що суперечить засадам кримінального процесуального законодавства.
Отже, слідчий суддя не може погодитися із доводами слідчого про обґрунтованість постанови та забезпечення проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування.
Відповідно до описової частини оскаржуваної постанови прокурором встановлено, що обставини, які надавали підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень під час досудового розслідування спростовуються доказами, які зібрані у проваджені та свідченнями потерпілого. Прокурор в оскаржуваній постанові не посилався та не розкрив зміст жодного доказу вини ОСОБА_4 у інкримінованих діяннях. Відтак прокурор мав зробити висновок про відсутність події кримінального правопорушення, а не закривати провадження у зв`язку закінченням строку досудового розслідування.

Вказані обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів, що потягло за собою невмотивованість постанови на закриття кримінального провадження.
Таким чином, слідчому необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, у достатньому для встановлення обставин справи та у залежності від встановленого, прийняти законне рішення, яке має бути належним чином мотивованим.
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.303, 305, 306, 307, 309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.
Постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000142 від 26.01.2021 року скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до Київської міської прокуратури для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1