ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2781/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, державні нагороди та пільги відсутні, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., яке обгрунтоване наступними обставинами.
Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002068 від 14.07.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 14.07.2021 близько 04:30 год. перебуваючи на парковці гіпермаркету «Новус», за адресою: м. Київ, пр-т. М. Бажана, 38, помітив припаркований транспортний засіб марки «FORD SIERRA», 1986 року випуску, коричневого кольору, номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та в нього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 не встановленим шляхом розбив скло в передній водійській двері автомобіля марки «FORD SIERRA», 1986 року випуску, коричневого кольору, номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та після чого проник до салону вищевказаного автомобіля на місце водія.
В подальшому ОСОБА_5 знаходячись в салоні вказаного транспортного засобу на сидінні водія, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб запустив двигун вказаного автомобіля, увімкнувши передачу, розпочавши рух та проїхав приблизно 10 метрів від місця паркування тим самим умисно, всупереч волі власника, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.
Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він своїми умисними діями, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Києва, громадянин України, українець, освіта середня, неодружений, офіційно непрацюючий, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, державні нагороди та пільги відсутні, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий.
14.07.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14.07.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків та враховуючи особу підозрюваного просив застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, підозрюваний підтримав думку захисника.
Заслухавши виступи учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.07.2021 року; протоколом огляду місця події від 14.07.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом огляду відеозапису; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).
ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, працює неофіційно (зі слів), має міцні соціальні зв`язки, проживає разом зі своєю матір`ю, раніше не судимий. Оцінюючи доводи підозрюваного щодо відсутності намірів втрати довіри держави, слідчий суддя вважає, що ризик втечі останнього є маловірогідним і необхідність у застосуванні цілодобового домашнього арешту відсутня. Слідчий суддя вважає, що доводи захисника щодо відсутності даного ризику та його ступеня є цілком обґрунтованими.
Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то враховуючи, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженні №0000621 (обвинувальний акт знаходиться на розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області), то вказане може слугувати для суду підставою того, що підозрюваний може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).
Враховуючи наведене, у слідчого судді не має сумнівів, що ризики того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступень.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.
Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який слід застосувати щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним застосувати другий за суворістю запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак приходить до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючому ризику зможе більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із зобов`язанням прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Враховуючи викладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 182-184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06-00 год.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом двох місяців прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 15.09.2021.

Копію ухвали направити до Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області для контролю за поведінкою ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.07.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1