Справа № 459/3132/19
Провадження № 1-кп/459/98/2021
УХВАЛА

судового засідання

12 травня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Червонограді скаргу №5 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 в порядку ч.2 ст.303 КПК України на дії слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 щодо неналежного проведення обшуку 02.07.2019 у кримінальному провадженні №0000231 від 27.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000231 від 27.02.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого в порядку ч.2 ст.303 КПК України подано скаргу №5, в якій він просить визнати протиправними дії слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 щодо неналежного проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що полягали у незаконному вилученні грошових коштів, проведенні обшуку без участі власника чи іншого володільця майна, проведенні обшуку особою, не вказаною в ухвалі, та складанні протоколу обшуку не за місцем його проведення.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав. В її обґрунтування вказав, що 30.10.2019 слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 на підставі доручення прокурора відділу процесуального керівництва управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_9 надав стороні захисту серед інших матеріалів ухвалу про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи ОСОБА_6 від 26.06.2019, а також протокол обшуку кв. АДРЕСА_2 де фактично проживав ОСОБА_6 від 02.07.2019. Вважає, що вказаний обшук проведений із порушенням вимог ст. 236 КПК України з наступних підстав: ухвала на проведення обшуку була видана слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , а обшук проводився іншим слідчим - ОСОБА_7 ; обшук проводився у відсутності власника чи іншого володільця особи, хоча ОСОБА_6 знаходився неподалік, що підтверджується іншим протоколом обшуку від 02.07.2019 автомобіля ОСОБА_6 ; обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 , однак протокол обшуку складений в м.Львові; відповідно до ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 26.06.2019 надається дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання: 1 - наркотичних засобів; 2 - психотропних речовин; 3 - чорнових записів; 4- електронних носіїв інформації; 5 - мобільних телефонів, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення (вказаний перелік ухвалою обмежений), однак, в ході проведення обшуку, серед іншого було вилучено грошові кошти, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, а саме - 53900 грн, 2490 Євро, 5070 доларів США та 100 польських злотих. Тому вважає дії слідчого в ході проведення даної слідчої дії протиправними.
Обвинувачений скаргу захисника підтримав.
Прокурор заперечив щодо розгляду такої скарги у підготовчому судовому засіданні, вважає, що вона може бути вирішена лише під час судового розгляду справи по суті. В обґрунтування заперечення послався на те, що згідно положень кримінального процесуального закону розгляд та вирішення таких скарг у підготовчому судовому засіданні не передбачено і оцінка таких процесуальних рішень може даватися лише у судовому засіданні під час дослідження доказів. Оскаржувані дії слідчого вважає законними, прийнятими в межах процесуального законодавства.
Щодо фактичних обставин, якими скаржники обґрунтували свою скаргу і щодо відомостей, які відображені у фотокопіях документів, які долучені до скарги, заперечень немає, вважає їх достовірними.
Вислухавши думку учасників кримінального процесу, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (які не передбачені ч.1 ст. 303 КПК України) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Згідно із ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Процесуальні дії слідчого, які є предметом розгляду даної скарги, не підлягали оскарженню на стадії досудового розслідування на підставі ч.1 ст. 303 КПК України, а тому можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання.
Згідно із ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь- якою метою, інакше як лише за добровільної згоди особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї ж статті.
Зі змісту наведених вище норм вбачається, що проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе лише за ухвалою слідчого судді (крім зазначених виключень), якою фактично надають дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи з метою проведення обшуку.
У ч. 3 ст. 234 КПК зазначено виключний перелік обставин, які слідчий / прокурор має зазначити у клопотанні про проведення обшуку, з яким він звертається до слідчого судді.
Аналіз цієї норми права свідчить, що слідчий / прокурор не зобов`язані зазначати в клопотанні перелік осіб, яким слідчий суддя має надати дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи для проведення обшуку.
Аналогічно, ч. 2 ст. 235 КПК не передбачено обов`язку і слідчого судді зазначати в ухвалі про проведення обшуку перелік осіб, яким надається право на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи для проведення обшуку.
І хоча в ч. 1 ст. 236 КПК й зазначено, що ухвалу про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи можуть виконувати слідчий або прокурор, це не вирішує повною мірою проблему визначеності кола осіб, які можуть брати участь у проведенні обшуку відповідно до ухвали слідчого судді.
Правове поняття виконання ухвали про проведення обшуку ніяк не може замінити чи бути тотожним до поняття право на проникнення до житла чи іншого володіння не інакше, як за вмотивованим рішенням суду, як зазначено у ст. 30 Конституції України та ст. 13 КПК.
Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 (справа № 466/896/17) висловив правову позицію, суть якої зводилася до визнання незаконним передоручення слідчим / прокурором санкціонованого слідчим суддею права на проведення обшуку іншим особам. «За змістом ч. 1 ст. 236 КПК виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК відповідним оперативним підрозділам. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов`язку особистого виконання обшуку. У випадку проведення обшуку іншими особами, окрім слідчого чи прокурора, вказане слід вважати суттєвим порушенням умов обшуку, результати обшуку у відповідності з вимогами ст. ст. 86, 87 КПК не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатися суд при ухваленні обвинувального вироку, як на доказ».
Ця правова позиція Верховного Суду чітко визначила, що ані слідчий, ані прокурор не можуть передоручати отримане від слідчого судді право на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи для проведення обшуку, бо вони не мають повноважень на розв`язання питань про примусове проникнення до житла іншими особами, які не отримали від суду дозвіл (право) на тимчасове та виключне порушення конституційних гарантій недоторканності житла чи іншого володіння особи.
Крім того, власник майна згоди на це не давав.
Тому суд вважає обґрунтованими твердження сторони захисту про недотримання слідчим вимог ст.236 КПК України в частині проведення обшуку іншим слідчим, ніж вказаним в ухвалі слідчого судді, у відсутності власника чи іншого володільця особи, складення протоколу не за місцем проведення обшуку, і вилучення коштів, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді як речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.313-315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу №5 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 в порядку ч.2 ст.303 КПК України у кримінальному провадженні №0000231 від 27.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити.
Визнати протиправними дії слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 щодо неналежного проведення обшуку 02.07.2019 в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що полягали у незаконному вилученні грошових коштів, проведенні обшуку без участі власника чи іншого володільця майна, проведенні обшуку особою, не вказаною в ухвалі, та складанні протоколу обшуку не за місцем його проведення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1