У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000011, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000011, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Наголошує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, натомість судом при прийняті оскаржуваного рішення в порушення ст. 314 КПК України, надавалась оцінка доведеності вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій та мотивам вчинення кримінального проступку, що виходить за межі підготовчого судового засідання та є предметом судового розгляду.
Однак, незважаючи на наведене, звертає увагу на тому, що обвинувальний акт все ж таки містить мотиви вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України раніше виниклі неприязні стосунки.
Окрім наведеного, зауважує, що підготовче судове засідання у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення проведено без участі потерпілого, на чому наголошувалось стороною обвинувачення та обвинуваченим.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000011, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за наступних обставин.
13.02.2021 р. близько 20.00 год. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в спальній кімнаті домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_8 впритул та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої щоки. В результаті чого ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на підлогу спиною донизу. Далі ОСОБА_6 сів на ОСОБА_8 зверху та умисно наніс йому не менше, як три удари кулаком правої руки в ліву частину голови.
В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці голови, синців в ділянці лівого ока, лівої щоки, лівої вушної раковини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дослідивши вказаний обвинувальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору, з огляду на те, що у ньому не вказано мотив вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що свідчить про некоректність пред`явленого обвинувачення та є порушенням права обвинуваченого на захист, який має право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення та мати можливість підготуватись до захисту.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що обвинувальний акт, складений прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить, серед іншого, виклад фактичних обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Посилання в ухвалі суду на те, що формулювання обвинувачення, наведене в обвинувальному акті, є неконкретним і не містить всіх обставин, що підлягають доказуванню, відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема не визначено мотиву кримінального правопорушення, слід визнати безпідставними, виходячи з наступного.
Кваліфікація злочинів передбачає здійснення точної кримінально-правової оцінки поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
Мотив злочину це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.
У тих випадках, коли мотив кримінального правопорушення є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони певного складу кримінального правопорушення, він впливає на кваліфікацію самого злочинного діяння. Якщо мотив кримінального правопорушення не викладений у конкретній нормі кримінального закону або не випливає безпосередньо з його змісту, тоді він не має значення для кваліфікації складу кримінального правопорушення, однак, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 р., враховується судом при призначенні покарання.

За такого, наведені висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності, відповідно якому, суд, у кримінальному провадженні, вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень. Повертаючи обвинувальний акт прокурору з наведених підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, оцінка яким надається під час розгляду по суті та надав прокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення, чим на думку апеляційного суду істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Отже, на думку апеляційного суду, повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
В той час як про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003, «Вітрук проти України» від 16.09.2010, «Юртаєв проти України» від 31.01.2006 та інші).

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000011, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3