У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,скаржника ОСОБА_3 ,її представника адвоката ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Запорізькій області Запорізького районного управління поліції відділу № 3 ,-

Встановив:

01.06.2021 р. ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Запорізькій області Запорізького районного управління поліції відділу № 3.

У скарзі зазначає,що 30.04.2021 р. до органів поліції нею була подана заява про вчинення відомою особою кримінального правопорушення,передбаченого ст.135 КК України,за фактом залишення у небезпеці ОСОБА_5 ,2019 р.н.,її батьком ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те,що в порушення вимог ст.214 КПК України, протягом 24 годин після отримання повідомлення про злочин,відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань(далі ЄРДР) органом досудового розслідування не внесені,скаржник просить зобов`язати уповноважений орган поліції внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви від 30.04.2021 р. про злочин та надати їй відповідний витяг,повідомивши суд про виконання відповідної ухвали.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити. Пояснила,що з квітня 2019 р.її донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,фактично мешкає у батька ОСОБА_6 ,який офіційно працевлаштований на АТ «Мотор-Січ»,на думку скаржниці,батько дитини неналежним чином організував проживання,виховання,харчування дитини,під час перебування на роботі,залишає дитину у небезпеці,про що нею була подана заява до органів поліції,останніми проігнорована.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала доводи скарги та зазначила,що ОСОБА_3 мешкає окремо від дитини ОСОБА_5 ,яка наразі проживає у батька,проте мати навідує дитину,незадоволена її станом здоров`я та розвитком,підозрює у дитини нервовий розлад,на думку ОСОБА_3 ,батько під час перебування на роботі,залишає дитину без нагляду,вдома одну,у небезпеці,чим вчинив кримінальне правопорушення,про яке ОСОБА_3 повідомила поліцію,не отримавши результату.

Перевіривши обґрунтованість скарги,слідчий суддя дійшов висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

З тексту скарги вбачається ,що 30.04.2021 р. ОСОБА_3 зверталася до органів поліції із заявою про те,що з вересня 2020 р.по теперішні час ОСОБА_6 залишає у небезпеці,без належного нагляду,догляду т допомоги малолітню дитину ОСОБА_8 ,2019 р.н.,яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,оскільки працює вдень на підприємстві АТ «Мотор-Січ»,з дитиною не знаходиться.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до п. 2 глави 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 у скарзі вказаза, що при повідомлені у заяві працівникам поліції про скоєння кримінального правопорушення ,вона просила внести відповідні відомості до ЄРДР за ст..135 КК України, однак в скарзі не зазначила будь-яких об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Оцінивши обставини справи, суддя робить висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки заявником не наведено формальних ознак злочину, який вона вважає вчиненим.

Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01)» від 06.09.2005 , право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже, скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.

Скаржник взагалі не повідомила суд,що наразі між нею та особою,про яку вона вказала у заяві,тривають судові спори стосовно спільної дитини ОСОБА_5 ,місце проживання якої визначено із батьком ОСОБА_6 .

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Поданням зазначеної у скарзі заяви ОСОБА_3 фактично не повідомила про злочин,а намагається штучно маніпулювати нормами чинного законодавства з метою переслідування у кримінальному порядку особи,з якою вирішує спірні питання у порядку цивільного судочинства стосовно спільної дитини.

Враховуючи наведене, суддя відмовляє заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.214,303,307,309 КПК України,ст..2,11 КК України,слідчий суддя-

Постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів після її оголошення( рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 у справі №4-р(ІІ)/2020 КС за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини третьої статті 307, частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України).

Слідчий суддя ОСОБА_1