Справа № 369/6614/21
Провадження №1-кс/369/1291/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2021 року (справа №939/56/21) у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.01.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
18.05.2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулась адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2021 року (справа №939/56/21) у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.01.2021 року.

Своє клопотання мотивувала тим, що 18.01.2021 року Бородянським районним судом Київської області винесено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого СБ Бородянського ВП ОСОБА_5 та накладено арешт на майно/речі та документи, що були вилучені в ході проведеного 14 січня 2021 року огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2 папки швидкозшивачі із найменуваннями «Соя» та «Отгрузки», в яких містяться документи з рукописним та друкованим текстом, жорсткий диск чорного кольору з серійним номером №WDAVY6080620, ноутбук НР с.н. CND4478BGL та зарядний пристрій до нього с.н. WDUUTOADD7MALJ, 18 біг бегів зернової культури сімейства сої, заборонивши відчуження, користування та розпорядження цим майном.

Як підставу для скасування арешту, заявник зазначає наступне, що відповідно до договору поставки від 04.12.2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_4 05.01.2021 року було придбано зерно сої у кількості 18 тон (відповідно до закупівельного акту №1 від 05.01.2021 року). Зазначене зерно було передано на відповідальне зберігання ТОВ «КРИСТАЛ ОІЛ» за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Шибене, вул. Заводська,1, відповідно до договору відповідального зберігання від 10.12.2020 року та акту прийому-передачі від 05.01.2021 року (дане приміщення належить ТОВ «КРИСТАЛ ОІЛ» на підставі договору оренди ).

Право власності на жорсткий диск чорного кольору з серійним номером №WDAVY6080620, ноутбук НР с.н. CND4478BGL та зарядний пристрій до нього с.н. WDUUTOADD7MALJ підтверджується видатковою накладною №45 від 06.12.2016 року.

Отже, на думку заявника, у даному випадку законність походження та придбання майна, на яке накладено арешт підтверджується належними документами, а саме договором купівлі-продажу та закупівельним актом, видатковою накладною, що повністю виключає можливість його незаконного придбання.

Крім того, заявник зазначає, що арештоване майно, на думку слідчого, набуте в результаті вчинення протиправних дій та є речовим доказом вчинення злочину. Саме з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження і подається клопотання про арешт. В оскаржуваній ухвалі слідчого судді не зазначено та не доведено жодних мотивів, обґрунтування та доказів того, в чому саме полягає необхідність такого обмеження конституційних прав власника майна, як арешт майна. При цьому на переконання заявника, вищевказане майно (зокрема, зернова культура) не може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення чи містити відомості про нього, тобто не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим накладений арешт є незаконним.

Крім того, заявник зазначає, що ФОП ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні підозру пред`явлено не було, а тому він являється третьою особою.

15 січня 2021 року з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 .

Положення ч. 2 ст. 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Тож накладення арешту на майно третьої особи за клопотанням слідчого є свідченням порушення процесу та є самостійною підставою для скасування відповідної ухвали слідчого судді.

Крім того, заявник зазначає, що у матеріалах кримінального провадження або даної справи відсутня будь-яка інформація, яка підтверджує наявність у ФОП ОСОБА_4 статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону може нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями інших осіб в рамках кримінально-правових відносин у даному випадку. Немає також відомостей і про наявність ознак щодо можливості конфіскації майна, на яке було накладено арешт (конкретна підстава конфіскації не зазначена).

Тобто інформація, вказана органом досудового розслідування та покладена в основу ухвал суду, є лише гіпотетичною, необґрунтованою та такою, що будується виключно на припущеннях.

З вказаної вище інформації слід зробити висновок, що у даній конкретній ситуації відсутні підстави як для первинного накладення арешту, так і для продовження застосовування заходів забезпечення кримінального провадження саме до ФОП ОСОБА_4 через відсутність необхідного процесуального статусу.

Крім того, заявник зазначає, що відповідно до листа Бородянського районного суду Київської області №01-17/3/2021 від 22.01.2021 клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було зареєстровано в автоматизованій системі документообігу Бородянського районного суду Київської області 15 січня 2021 року о 14:41 год. А огляд відповідно до протоколу огляду від 14.01.2021 закінчено о 13:24 год. А тому слідчим порушено строк подання клопотання про накладення арешту.

Заявник вважає, що зазначене майно належить ФОП ОСОБА_4 на законних підставах та останній позбавлений можливості щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Таким чином, заявник вважає, що арешт, накладений на зазначене в ухвалі Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2021 року майно здійснений необґрунтовано та на теперішній час необхідність його подальшого арешту відпала.

Тому просив слідчого суддю скасувати арешт майна, накладений 18.01.2021 року слідчим суддею Бородянського районного суду Київської області на майно/речі та документи, що були вилучені в ході проведеного 14 січня 2021 року огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2 папки швидкозшивачі із найменуваннями «Соя» та «Отгрузки», в яких містяться документи з рукописним та друкованим текстом, жорсткий диск чорного кольору з серійним номером №WDAVY6080620, ноутбук НР с.н. CND4478BGL та зарядний пристрій до нього с.н. WDUUTOADD7MALJ, 18 біг бегів зернової культури сімейства сої та виконання клопотання про скасування арешту майна покласти на осіб, якими було вилучено майно та на осіб, у яких дане майно перебуває на відповідальному зберіганні.

У судове засідання слідчий уповноважений на здійснення досудового розслідування не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , не з`явилась, 18.06.2021 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд клопотання проводити без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження №0000007 від 06.01.2021 року дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, та вирішується питання щодо майна третьої особи відповідно до ст. 64-2 КПК України, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2021 року було накладено арешт на майно речі та документи, що були виявлені та вилучені в ході проведеного 14 січня 2021 року огляду за адресою: АДРЕСА_1 , та яке визнане речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000007 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: 2 папки швидкозшивачі із найменуванням «Соя» та «Отгрузки» в яких містяться документи з рукописним та друкованим текстом, жорсткий диск чорного кольору з серійним номером №WDAVY6080620, ноутбук НР, с.н. CND4478BGL, та зарядний пристрій до нього, с.н. WDUUTOADD7MALJ, 18 біг бегів зернової культури сімейства сої, із забороною відчуження, користування та розпорядження цим майном.

Слідчим суддею встановлено, що предмети на які було накладено арешт перебувають у законному володінні ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується договором поставки від 04.12.2020 року, укладеним між ФОП ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_4 05.01.2021 року, відповідно до якого було придбано зерно сої у кількості 18 тон (відповідно до закупівельного акту №1 від 05.01.2021 року). Зазначене зерно було передано на відповідальне зберігання ТОВ «КРИСТАЛ ОІЛ» за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Шибене, вул. Заводська,1, відповідно до договору відповідального зберігання від 10.12.2020 року та акту прийому-передачі від 05.01.2021 року (дане приміщення належить ТОВ «КРИСТАЛ ОІЛ» на підставі договору оренди ).

Право власності на жорсткий диск чорного кольору з серійним номером №WDAVY6080620, ноутбук НР с.н. CND4478BGL та зарядний пристрій до нього с.н. WDUUTOADD7MALJ підтверджується видатковою накладною №45 від 06.12.2016 року.

Також слідчий суддя бере до уваги, що ФОП ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000007 від 06.01.2021 року підозру пред`явлено не було, а тому він являється третьою особою.

15 січня 2021 року з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 .

Положення ч. 2 ст. 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Тому правом звернення з відповідним клопотанням про накладення арешту на майно третіх осіб наділений лише прокурор.

Щодо доводу заявника, що відповідно до листа Бородянського районного суду Київської області №01-17/3/2021 від 22.01.2021 клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було зареєстровано в автоматизованій системі документообігу Бородянського районного суду 15 січня 2021 року о 14:41 год., а огляд відповідно до протоколу огляду від 14.01.2021 закінчено о 13:24 год., тому слідчим порушено строк подання клопотання про накладення арешту, слідчий суддя вважає, що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України, при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Таким чином, слідчий суддя зазначає, що строк подання клопотання про накладення арешту слідчим порушено не було.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000007 від 06.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було встановлено, що 31 травня 2021 року виконувачем обов`язків начальника Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 було винесено постанову про скасування рішення слідчого Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 від 27.02.2021 року про закриття кримінального провадження.

Крім того, 02.06.2021 року прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , слідчому уповноваженому на здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000007 від 06.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було надано вказівки, в порядку ст. 36 КПК України, зі строком виконання не більше 20 діб, однак, як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження вказівки прокурора виконані не були, жодних слідчих дій або експертних досліджень проведено не було.

Також слід зазначити, що в матеріалах кримінального провадження №0000007 від 06.01.2021 року відсутні постанови слідчого про визнання предметів, які були вилучені під час огляду місця події від 06.01.2021 року в період часу з 10:49 год. до 12:18 год. за адресою: с. Шибене, вул. Заводська, 1, та огляду який відбувся 14.01.2021 року в період часу з 11:29 год. по 13:24 год. за адресою: с. Шибене, вул. Заводська, 1 (складське приміщення) речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Тому слідчий суддя вважає, що при зазначених обставинах, під час звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна відповідно до ст. 170, 174 КПК України, майно зазначене у клопотанні не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження. З поданих заявником доказів вбачається, що в матеріалах кримінального провадження в рамках якого накладено арешт відсутня об`єктивна необхідність в подальшому застосуванні заходів забезпечення у вигляді арешту майна, зазначеного в ухвалі Бородянського районного суду Київської області справа №939/56/21.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що з наданих матеріалів кримінального провадження не вбачається потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, яка володіє вказаним майном на законних підставах. Також слідчий суддя бере до уваги той факт, що ніяких слідчих дій з вилученим майном не проводиться, що свідчить про тривале та необґрунтоване обмеження законних прав власника майна. Розумність та співрозмірність обмеження права власності законного власника вказаного майна суперечить завданням кримінального провадження. Зазначений захід забезпечення кримінального провадження порушує права ФОП ОСОБА_4 , оскільки призводить до надмірного обмеження прав, тому арешт підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 131, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2021 року (справа №939/56/21) у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.01.2021 року - задовольнити.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2021 року у справі №939/56/21, в рамках кримінального провадження №0000007 від 06.01.2021 року, на 2 папки швидкозшивачі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Отгрузки», в яких містяться документи з рукописним та друкованим текстом, жорсткий диск чорного кольору з серійним номером №WDAVY6080620, ноутбук НР с.н. CND4478BGL та зарядний пристрій до нього с.н. WDUUTOADD7MALJ, 18 біг бегів зернової культури сімейства сої, що належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_4 - скасувати.

Зобов`язати уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000007 від 06.01.2021 року повернути зазначене майно власнику Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1