В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2077/20

Провадження № 1-кп/126/145/2021

"27" квітня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Караганда, Казахстан, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України не судимої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Влітку 2020 року ОСОБА_4 , знаходячись на власній присадибній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 , виявила дикорослі рослини снотворного маку та достовірно знаючи про заборону їх зберігання, руками зірвала з них сухі голівки, чим незаконно придбала наркотичний засіб, та перенесла до свого житлового будинку за вищевказаною адресою. Після чого ОСОБА_4 помістила незаконно придбані сухі рослини снотворного маку до поліетиленового пакету та таким чином незаконно зберігала їх для власних потреб без мети збуту.

25.08.2020 працівниками поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області під час проведення огляду будинку за добровільною згодою ОСОБА_4 в приміщенні веранди за дверима на підлозі було виявлено поліетиленовий пакет білого кольору, в якому знаходилися голівки рослин снотворного маку, які в присутності понятих було оглянуто та вилучено.

Вказана вилучена речовина рослинного походження згідно висновку експерта №1566 від 31.08.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 551,56 г.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України визнала повністю та надала покази, якими підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин скоєння кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченій роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання, а також те, що обвинувачена негативно характеризується по місцю проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, та не перебуває на обліку лікаря психіатра.

Враховуючи наведене, наслідки вчиненого, поведінку обвинуваченої в судовому засіданні, позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень буде обрання їй покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому слід призначити їй остаточне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених в ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 1634 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування витрат за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Долю речових доказів вирішити в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого та ч.2 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1634 грн. 50 коп. (одна тисяча шістсот тридцять чотири грн. п`ятдесят коп.) витрат на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів №1566 від 31.08.2020.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 02.09.2020.

Речові докази: речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 551, 56 г, передану на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1