УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження №0000327 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, громадянина України, учня 3 курсу Андріївського ПТУ №42, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України
-якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 18 червня 2021 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції
з Казанківського районного суду
Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19г.00хвю до 07г.00хв. з метою надання можливості завершити навчання.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , про заміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт.
Задоволено клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 . Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів до 18 червня 2021 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу суду необґрунтованою, оскільки ризики зазначені прокурором нічим не доведені та не підтверджені.

Зауважує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, навчається, заявляється до суду, бажає надавати свідчення які є незмінними під час досудового слідства де він співпрацював з органом досудового слідства, бажає отримати першу в своєму життя спеціальність, а тому просить суд обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, яке знаходиться на стадії підготовчого провадження.
19.04.2021 року до суду звернувся прокурор ОСОБА_8 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, обґрунтувавши його тим, що ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були заявлені під час прийняття рішення про взяття його під варту, не зменшились, а судовий розгляд не закінчений.
Ухвалою слідчого судді від 19.10.2020 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався останній раз ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.02.2021 року до 23.04.2021 року включно.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження, в провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, яке знаходиться на стадії підготовчого провадження.

19.04.2021 року до суду звернувся прокурор ОСОБА_8 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд, пославшись на відомості що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення та тяжкість інкримінованих йому злочинів, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше не судимий, студент третього курсу Андріївського ПТУ №42, проживає у неповній сім`ї з батьком. Судове провадження на даний час триває.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений, маючи постійне місце проживання, фактично не контролюється його батьком, рахується студентом Андріївського СПТУ-42, проте з середини вересня 2020 року по 18 жовтня 2020 року не відвідував занять.

Також під час досудового розслідування були допитані в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтримують дружні відносини з ОСОБА_6 , що свідчить про те, що останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати, шляхом умовлянь, підкупу та залякування свідків у кримінальному провадженні не давати свідчення відносно нього.

Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, і свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків є вірним.

Також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З урахуванням тяжкості злочинів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, навчається, з огляду на характер, обставини та велику суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

З огляду на характер, обставини та велику суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості обвинувачення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання стосовно продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2021 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів до 18 червня 2021 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: