Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/356/2021 Справа № 641/7595/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого,
одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

15.07.2020 року близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграду, 101, де між ним та раніше йому незнайомим ОСОБА_7 ,, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_7 своєю рукою за шию та почав її стискати, після чого останній вирвавшись, почав втікати. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , через декілька метрів наздогнав ОСОБА_7 , знову схопив його своєю рукою за шию, стиснувши її, після чого, повалив останнього на землю, та умисно наніс близько 5 ударів кулаками своїх рук в область лівого плеча ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині та на передній поверхні у середній і нижній третині, а також на правій бічній поверхні шиї у верхній третині, садно на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, та пояснив, що 15.07.2020 року близько 18 год. 00 хв. він перебував в стані алкогольного сп`яніння на автобусній зупинці по пр-ту Героїв Сталінграда в м. Харкові, та у нього стався конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого він завдав останньому декілька ударів кулаками обох рук в область лівого плеча.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочину, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.
Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку та вчинення кримінальний проступку у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не працює, має постійне місце проживання, розлучений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, та приходить до висновку, що покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1