Справа № 504/3120/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2021 року

Южний міський суд Одеської області

в складі: головуючого ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Южне кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2019 року о 19.00 год. водій ОСОБА_6 , керував технічно справним мотоциклом марки «Сузукі», без номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 , 2002 року виготовлення, яким здійснював рух по проїзній частині автодороги «Одеса-Южне» у с. Фонтанка, Лиманського району, Одеської області, від вулиці Центральна в напрямку вулиці Сонячна.
Так, ОСОБА_6 , рухаючись по вказаній автодорозі, наближаючись до наявного нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками, передбаченими п.п.5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» «Правил дорожнього руху» України та в місці його розташування на проїзній частині нанесена горизонтальна дорожня розмітка, передбачена п.1.14.1 «Зебра» «Правил дорожнього руху» України, в порушення «Правил дорожнього руху» України, керуючи транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим самим позбавляючи себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та контролювати рух керованого мотоциклу, будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, не вибрав безпечну швидкість руху в наслідок чого не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїжджу частину з ліва на право, по зазначеному пішохідному переходу.
У результаті дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки та закритого перелому правої великогомілкової кістки. Вказані ушкодження не виключають можливість заподіяння їх в зазначений в ухвалі строк, тобто 01.06.2019 року. Вказані ушкодження утворилися внаслідок ДТП від дій тупого травмуючого предмета (предметів). Не виключено, що такими предметами могли бути деталі транспортного засобу. Вказані ушкодження у ОСОБА_4 , призвели до тривалого розладу здоров`я, тривалістю більше 3-х тижнів (більш як 21 день), і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2. та п. 4.6. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 2.3. б), 2.9. а), 12.1, 12.3, 18.1 «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено: п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Відповідно до слідової інформації відображеної у схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 01.06.2019, місце наїзду мало місце на правій смузі проїжджої частини в смузі руху мотоциклу марки «Сузукі», без номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 .

Отже, водій мотоциклу марки «Сузукі», без номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , належним виконанням вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події та його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з її настанням.
Органом досудового слідства такі дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Справа надійшла до суду з угодою про примирення, згідно якої потерпіла з однієї сторони та обвинувачений з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч.1 ст.286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру завданої шкоди, що складає 92610 грн., та яка повністю відшкодована обвинуваченим потерпілій до затвердження угоди про примирення. Також сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, потерпілій.

В судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінуємого йому злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України. Обвинувачений та захисник просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

В судовому засіданні потерпіла не заперечувала проти укладення угоди про примирення з обвинуваченим, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На переконання суду форма та зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Зазначена в угоді міра покарання для обвинуваченого установлена в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, опитавши сторони кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх не виконання.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим повністю відповідають вимогам законодавства, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 374-376, 468- 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 02.03.2021 між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 від 02.06.2019.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1