Справа № 451/1220/18
Провадження № 1-кп/451/16/21
ВИРОК
іменем України

07 червня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000377 від 19.08.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутат, не адвокат, не нотаріус, з освітою середньою, не одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 7.05.2018 року Радехівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк один рік на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном один рік,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 19 серпня 2018 року, близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях у квартирі ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань та повторно, оскільки попередня судимість за корисливий злочин не погашена і не знята в установленому законом порядку, вчинив крадіжку зі столу в гостьовій кімнаті мобільного телефону марки «HUAWEL», імей НОМЕР_1 вартістю 3000 гривень, з стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентським номером № НОМЕР_2 , вартістю 30 гривень та флеш картою пам`яті на 4 гб., вартістю 200 гривень, завдавши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 3230 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 вчинив крадіжку її мобільного телефону, який у нього вилучили працівники поліції. Щиро кається у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд обвинуваченого суворо не карати, викрадене повернуто, претензії до обвинуваченого відсутні (а.с.56).

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно доведені повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, проаналізувавши покази самого обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає доведеним факт у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За наведених обставин, суд вважає що умисел обвинуваченого був спрямований на заволодіння майном мобільним телефоном потерпілої, шляхом таємного викрадення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинувачену суд бере до уваги, що він раніше судимий та відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення викраденого.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно обрати в межах санкції статті, за якою він обинувачується.

При призначенні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив повторне кримінальне правопорушення під час іспитового терміну за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 7 травня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України, яким засуджений до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном один рік, вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тому на думку суду, виправлення його без ізоляції від суспільства неможливе.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України суд призначає ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст.100,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 7.05.2018 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати після набрання вироком законної сили з часу фактичного затримання ОСОБА_4 .

Речові докази: мобільний телефон, марки «HUAWEL», імей НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та вручити прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 7 червня 2021 року.