Постанова

Іменем України
9 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 461/2945/20
провадження № 51-4875км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 , який є представником Фермерського господарства «Бурка В.В.», на ухвалу Львівського апеляційного суду від 7 вересня 2020 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , який є представником Фермерського господарства «Бурка В.В.», про визнання протиправним невиконання прокуратурою Львівської області статей 3, 8, 19, 40, 68 Конституції України, статей 11, 24, 366, 375 Кримінального кодексу України (далі КК), статей 55, 56, 214, 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час розгляду заяви представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» про вчинення кримінального правопорушення за вих. №8 від 27 лютого 2020 року, а також про внесення в лист за результатами розгляду зазначеної заяви Фермерського господарства «Бурка В.В.» підготовлений ОСОБА_7 , прокурором першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, завідомо неправдивої інформації. Крім того, у зазначеній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати рішення по вказаній заяві Фермерського господарства «Бурка В.В.» у формі листа від 24 березня 2020 року за №15/4/1-3839-20, підготовленого прокурором ОСОБА_7 , а також зобов`язати прокуратуру Львівської області направити вказану заяву Фермерського господарства «Бурка В.В.» за підслідністю до ДБР для вирішення питання по суті. Таким чином, вважав дії прокурора ОСОБА_8 незаконними при розгляді заяви Фермерського господарства «Бурка В.В.» про вчинення кримінального правопорушення за вих. №8 від 27 лютого 2020 року.
Ухвалою Львівського апеляційного від 7 вересня 2020 року відмовлено ОСОБА_6 , який є представником Фермерського господарства «Бурка В.В.», у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернуто його апеляційну скаргу разом із поданими матеріалами.
Вимоги, наведені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник фермерського господарства ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду про повернення йому апеляційної скарги та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та порушення його конституційних прав, а саме доступу до правосуддя.
Свої вимоги скаржник мотивує тим, що постановлене судове рішення порушує право особи на перегляд судового рішення, визначене статтею 24 КПК.
Крім того, вказує, що суд першої інстанції незаконно позбавив його доступу до правосуддя, оскільки в ухвалі слідчого судді всупереч Рішенню Конституційного Суду України №4-р 2020 від 17 червня 2020 року було чітко зазначено, що така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не зважив на доводи його апеляційної скарги та неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вважає, що строк на апеляційне оскарження було порушено неправомірним рішенням місцевого суду, а саме протиправною вказівкою в ухвалі слідчого судді про неможливість оскарження судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, обговоривши доводи, наведені в касаційні скарги, й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог статті 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку може бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Таким чином, підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до статті 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду чи слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Як убачається з матеріалів за скаргою, представник оскаржив ухвалу слідчого судді, при цьому в апеляційній скарзі вказував на незаконність такого рішення та попередньо просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, зазначивши при цьому, що Рішення Конституційного Суду України було оприлюднене не пізніше наступного дня після його винесення, тобто 18 червня 2020 року, зміст цього Рішення був доступний, і будь-яка особа мала змогу з ним ознайомитись. При цьому, посилаючись на вимоги частини 2 статті 64 Конституції України, зазначив, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Між тим у своєму рішенні апеляційний суд зазначив, що посилання представника фермерського господарства про необізнаність щодо існування Рішення Конституційного Суду України не може бути поважною причиною пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.
Разом з тим поза увагою апеляційного суду залишилось те, що в резолютивній частині ухвалислідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року зазначено, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. І зі змісту апеляційної скарги убачається, що скаржник вказував на такі порушення та у своєму клопотанні про поновлення строку просив суд взяти до уваги, що саме у рішенні слідчого судді було допущено помилку, а саме порушення місцевим судом визначених норм кримінального процесуального закону позбавили його права на доступ до правосуддя.

Як убачається з матеріалів за скаргою, в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року, а саме в її резолютивній частині, суддя зазначив, що така ухвала оскарженню не підлягає, хоча на день ухвалення судового рішення вже набрало чинності Рішення Конституційного Суду України №4-р 2020 від 17 червня 2020 року, відповідно до якого визнано неконституційними положення частини 3 статті 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Звертаючись до апеляційного суду, представник фермерського господарства у своїй апеляційній скарзі зазначав, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено не лише з причини того, що йому пізно стало відомо про рішення Конституційного Суду України, а також через порушення його права на доступ до правосуддя. Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що всупереч його законному праву на оскарження судового рішення, суд у резолютивній частині зазначив про заборону оскарження такої ухвали, хоча вже на той час набрало чинності Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року.
Вказуючи на причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначав, що заборона оскарження ухвали слідчого судді і призвела до порушення ним строку на апеляційне оскарження, однак таким доводам апеляційний суд не надав належної оцінки, як і не зазначив їх у судовому рішенні.
Вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів не погоджується з висновками апеляційного суду та вбачає порушення права скаржника на доступ до правосуддя.
Статтею 21 КПК встановлено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно зі статтею 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

?При цьому рішення має бути чітко сформульованим, логічно структурованим та викладеним у стилі, зрозумілому та доступному для всіх адресатів. Тобто в рішеннях судді повинні викладати думки, висновки таким чином, щоб вони були зрозумілі всім громадянам, а не тільки сторонам кримінального провадження, учасникам судового процесу, представникам юридичних професій. Це у свою чергу підвищуватиме довіру до суду.

До того ж мотивування та обґрунтування судового рішення обов`язок суду, тому право особи на мотивоване судове рішення є складовою права на справедливий суд, про що йдеться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Зрозумілістьсудового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кількох варіантів тлумачення та повинна бути викладена чітко та зрозуміло.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції не дотримався, при цьому всупереч вимогам статті 419 КПК не виклав усіх доводів, які містила апеляційна скарга, не зазначив мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали, та не звернув уваги на порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, що призвело до порушення прав скаржника.

Таким чином, відмова у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги, якими учасника процесу позбавлено можливості оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, ставлять під сумнів законність такого рішення.
Отже, касаційна скарга представника фермерського господарства підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 , який є представником Фермерського господарства «Бурка В.В.» задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 7 вересня 2020 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення ОСОБА_6 , представнику Фермерського господарства «Бурка В.В.», апеляційної скарги скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3