Справа № 294/1247/19
Провадження № 1-кп/282/32/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000184від 18.07.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятка, Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого укладальником-пакувальником ТОВ «Інко-фуд Бердичів», раніше судимого: 19.10.2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2019 року, близько 11 години ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, прибув на відстійники колишнього ВАТ «Великоровинецький цукровий завод», що при в`їзді до смт. Великі Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, де серед бур`янів виявив декілька рослин коноплі.

В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , руками зірвав частину стебел з листям рослин коноплі, які помістив до кишень своїх штанів, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб та в подальшому незаконно зберігаючи при собі, в цей же день переніс на територію бувшого ВАТ «Великоровинецький цукровий завод», що в смт. Великі Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, де частину висушив та подрібнив руками, і таким чином незаконно виготовив для подальшого вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,088 г.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , виготовлений наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,088 г., висипав у паперовий згорток, а іншу частину стебел з листям рослин коноплі, які згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 10,748 г., помістив до кишень своїх штанів та незаконно зберігаючи при собі без мети збуту переносив автодорогою сполученням «Великі Коровинці - П`ятка» для подальшого перевезення до свого місця проживання в м. Бердичів Житомирської області, проте поблизу автодороги сполученням «Бердичів - Чуднів - Шепетівка» в с. П`ятка Чуднівського району Житомирської області був помічений працівниками Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, які в період часу з 16 години 50 хвилин по 17 годину 10 хвилин 17 липня 2019 року, під час огляду місця події виявили та вилучили у ОСОБА_4 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 15,836 г.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав та дав пояснення по обставинах справи викладених у обвинувальному акті.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України, показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують його покарання: рецидив злочинів, посередню характеристику за місцем проживання, позитивну характеристику за місцем роботи, а тому обирає його в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Суд враховує, що вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.10.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3/трьох/ років позбавлення волі, звільненому від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік. Новий злочин вчинено ОСОБА_4 в період іспитового строку 17.07.2019 року.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання" передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71,78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

При складанні покарань за ст.71 КК України, суд враховує правові приписи п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовими доказами розпорядитись у відповідності до ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Саме тому, у відповідності до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави витрати на залучення експертів.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Разом із тим, прокурором не наведено жодних ризиків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, які б вказували на можливість ухилення ОСОБА_4 , від виконання покладених на нього обов`язків.
Відтак, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків враховуючи правила ч. 1 ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.10.2018 року призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_4 , обчислювати з дня приведення вироку суду до виконання.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , - не встановлені.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок (висновок експерта № 2/652 від 02.08.2019 року).

Речові докази по справі, після набрання вироком суду законної сили, а саме: речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 15,836 г., яка зберігається в спеціальному приміщенні ГУНП в Житомирській області в м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1