Справа № 308/4820/21
№ 1-кп/308/504/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 1-кп/308/504/21 (справа № 308/4820/21), відомості про яке внесені 12.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Вишневка, Вишневського району Акмолинської області Республіки Казахстан, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за наступних обставин:

З двадцять шостого січня 2018 року, згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №14 о/с від 25.01.2018, на посаді заступника начальника відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проходить службу капітан поліції ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданням поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави. Згідно з ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Таким чином, капітан поліції ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП в Закарпатській області є службовою особою уповноваженою на виконання функцій держави у сфері забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

На початку лютого 2021 року в ОСОБА_4 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник намір зайнятися проституцією, наданням оплатних сексуальних послуг та звідництвом на території м. Ужгорода. Знаючи, що відповідно до ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за зайняття проституцією передбачена адміністративна відповідальність, ОСОБА_4 з метою її уникнення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх ссуспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішила звернутися до заступника начальника відділу боротьби зі

злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 з метою вирішення питання щодо непритягнення її до відповідальності за надання сексуальних послуг.

Дев`ятого лютого 2021 року ОСОБА_4 зателефонувала заступникові начальника відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , в ході телефонної розмови з яким висловила пропозицію надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не перешкоджання їй у зазначеній вище незаконній діяльності, а саме зайнятті проституцією, наданні оплатних сексуальних послуг та звідництві.

У подальшому, 03 березня 2021 року о 17 годині 43 хвилини, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, зателефонувала ОСОБА_6 та призначила йому зустріч на 18 годину 00 хвилин у пивній ресторації (кафе) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, 03 березня 2021 о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні пивної ресторації (кафе) «Клепач» за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, і те, що заступник начальника відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми

ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на підкуп службової особи, під час зустрічі із останнім, у черговий раз висловила капітану поліції ОСОБА_6 пропозицію в наданні неправомірної вигоди за неперешкоджання їй у зайнятті проституцією, та надала останньому грошові кошти в сумі 100 долларів США (згідно курсу НБУ станом на 03 березня 2021 року складає 2793 гривень), у якості неправомірної вигоди, за невчинення ним дій із використанням наданого йому службового становища, а саме неперешкоджання їй у незаконній діяльності із зайняттям проституцією, надання оплатних сексуальних послуг та звідництві, однак одразу після надання неправомірної вигоди була затримана працівниками правоохоронних органів Закарпатської області на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто вчинення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

У ході досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнала свою вину та активно сприяла розкриттю злочину, у зв`язку з чим 19.04.2021 прокурор відділу процессуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратри ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому зазначив, що при укладенні угоди між обвинуваченою та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, вказала, що час, місце та спосіб скоєння нею кримінального правопорушення в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаялася. Зазначила, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені

ст. 473 КПК України щодо обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що укладена угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_4 попереджена про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченею добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та

особі обвинуваченої.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена між сторонами даного кримінального провадження, повністю відповідає встановленим кримінально-процесуальним законодавством вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі, а саме:

- грошові кошти, у вигляді однієї купюри номіналом 100 долларів США серії LL634041521 - належить конфіскувати;

- грошові кошти на загальну суму 4224,00 грн (чотири тисячі двісті двадцять чотири гривень 00 коп) та 100 долларів США, мобільний телефон марки "Iphone 11" із сім-карткою "Вадафон" слід повернути власнику.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 09.03.2021 року (справа № 308/2853/21), відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.04.2021 року, укладену між прокурором відділу процессуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратри ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 12 лютого 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 09.03.2021 року (справа № 308/2853/21) скасувати.

Речовий доказ по справі, а саме:

- грошові кошти, у вигляді однієї купюри номіналом 100 долларів США серії LL634041521 - конфіскувати в користь держави;

- грошові кошти на загальну суму 4224,00 грн (чотири тисячі двісті двадцять чотири гривень 00 коп.) та 100 долларів США, мобільний телефон марки "Iphone 11" із сім-карткою "Вадафон" повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України,

протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1