УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів з метою отримання доказів в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР 15 травня 2021 року за №0000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, а саме просить надати слідчим СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також інспекторам ВПК в Черкаській області ДКП НП України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 дозвіл на доступ до роздруківки телефонних з`єднань абонента мобільного зв`язку компанії ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 з прив`язкою до базових станцій, в період часу з 00 годин 01 січня 2020 року по закінчення строку дії ухвали включно в електронній копії.

Слідчий в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Статтею 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З наведеного можна встановити, що з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів може звернутись слідчий за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, або прокурор, уповноважений здійснювати повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні, в межах якого ініціюється відповідне клопотання.

Проте, матеріалами клопотання, в тому числі витягом з кримінального провадження №0000367 належним чином не підтверджено повноваження прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_11 , яка його погодила.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого: погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Разом з цим, відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу та ч. 3 цієї статті.

В силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у справі №754/7061/15 (провадження № 51-4584кмо18), за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні, а тому не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Аналогічні висновки щодо вимог для підтвердження повноважень слідчого у кримінальному провадженні містяться у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №759/833/18 (провадження №51-5977км20), відповідно до яких у випадку здійснення слідчим, який не визначений відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такий, що проводить досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених ст. 40 КПК України, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.

Разом з цим, матеріали клопотання не містять постанови керівника відповідного органу прокуратури, на виконання вимог статей 36, 37 КПК України, про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, а також постанови керівника органу досудового розслідування, на виконання вимог ст. 40 КПК України, про визначення слідчого (слідчих), які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, підписаних відповідними службовими особами, які прийняли відповідні процесуальні рішення.

З огляду на викладене, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження того, що слідчий, який звернувся із вказаним клопотанням, уповноважений на здійснення таких процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000367 від 15 травня 2021 року, а прокурор - погоджувати таке клопотання.

Таким чином, звернення 22 червня 2021 року слідчого з вказаним клопотанням до слідчого судді, яке погоджено прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_11 не може вважатися таким, що здійснено у відповідності до вимог КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів подане та погоджене не уповноваженою особою, внаслідок чого, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 309 КПК України, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР 15 травня 2021 року за №0000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1