Справа №-613/57/21 Провадження №-1-кп/613/60/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження № 0000320 від 12.06.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олешня Охтирського району Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 12.06.2020 приблизно о 02 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, керуючи технічно справним автомобілем марки Opel Combo державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Харків Охтирка 80 км + 500 м в напрямку с. Куп`єваха Богодухівського району Харківської області зі швидкістю близько 90 км/год., більш точної швидкості в ході проведення досудового розслідування не встановлено, на шляху прямування, грубо порушивши Правила дорожнього руху України, а саме п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», у зв`язку з чим не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя, де у вищевказаному населеному пункті, допустив перекидання автомобіля в кювет, внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому хірургічної шийки плечової кістки зі зміщенням кісткових уламків і вивихом головки плечової кістки, гвинтоподібного перелому стегнової кістки на рівні нижньої третини діафаза зі зміщенням кісткових уламків, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/204-БГ/20 від 25.09.2020 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву, яку підтримала у судовому засіданні, про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою. Пояснила, що ОСОБА_4 збитки на лікування відшкодував у повному обсязі, жодних претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого потерпіла не має.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою, та закриття кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження підтримав, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, посилаючись на те, що із потерпілою ОСОБА_5 він примирився, шкоду потерпілій повністю відшкодував. Пояснив, що вперше вчинив кримінальне правопорушення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до вимог статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При роз`ясненні ОСОБА_4 суті обвинувачення останній зазначив, що визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України не заперечує.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18), викладено висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 уперше притягається до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, віднесеного до категорії злочинів невеликої тяжкості, по якому на досудовому слідстві, у підготовчому засіданні повністю визнав свою вину, відшкодував заподіяні потерпілій ОСОБА_5 збитки та примирився з нею, про що зазначено у письмовому клопотанні потерпілої, внаслідок чого у суду є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, що передбачено ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.
Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин питання про доведеність вини особи не вирішується.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

За положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що судом не ухвалюється вирок, підстави для розподілу витрат на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 18.06.2020 було накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «OPEL Combo» державний номер НОМЕР_1 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 314, 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
На підставі статті 46 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження №0000320 від 12.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 18.06.2020, а саме на автомобіль марки «OPEL Combo» державний номер НОМЕР_1 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки «OPEL Combo» державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська, 9 повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1