Справа № 210/5391/20
Провадження № 1-кп/177/42/21
УХВАЛА

31.05.2021

Криворізький районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 від 13.11.2019 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Криворізьким районним судом Дніпропетровської області розглядається вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні 31.05.2021 захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2020 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, у нічний період доби. Також просив повернути йому заставу у розмірі 420400,00 грн, що визначена зазначеною ухвалою слідчого судді від 24.06.2020 та внесена ним у цьому ж кримінальному провадженні. В обґрунтування поданого клопотання вказував на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому злочину, з огляду на що, а також з урахуванням відсутності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, особи обвинуваченого, його репутації, виключається застосування до останнього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим, наявні обґрунтовані підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане захисником клопотання про зміну застосованого до нього запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні даного клопотання як необґрунтованого та безпідставного.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши подане клопотання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Р(справа № 210/3625/20), щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з 24.06.2020 по 23.08.2020 включно та визначено розмір застави у межах 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 420400,00 грн, із покладанням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, після внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти, ОСОБА_3 вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За змістом ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У випадках, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставодавцем ОСОБА_5 07.08.2020 внесена сума застави та ОСОБА_3 звільнений з-під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, обвинувачений є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а отже, твердження захисника про те, що до ОСОБА_3 на даний час у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є безпідставними.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії такого запобіжного заходу, як застава.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 30.12.2016 № 9-3167/0/4-16 звертав увагу суддів, зокрема, на необмежений строк застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, таких як застава, особиста порука. За ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені частиною 5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У той же час, не продовження обов`язків не тягне за собою припинення чи скасування запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді застави продовжує діяти до ухвалення одного з судових рішень, визначених ст. 203 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч. 1 цієї статті, а саме:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, у тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При цьому, за ч. 3 ст. 201 КПК України, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за ч. 4 ст. 201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого, запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак, існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, судді слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також, практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Суд констатує, що належне виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків само по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу. При цьому, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також суд зазначає, що до клопотання не долучено жодних матеріалів щодо особи обвинуваченого, його стану здоров`я, міцності соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців, наявності у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутації обвинуваченого, майнового стану обвинуваченого, що позбавляє обґрунтованості твердження у клопотанні про їх наявність.

Таким чином, наявність ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення., які були враховані під час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суворість можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Окрім того, відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування, джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків може спонукати до вчинення інших кримінальних правопорушення.

Наразі продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків.

Суд враховує, що висновки можливо обґрунтовувати лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Отже, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

ОСОБА_3 на даний момент відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, а тому, останній обізнаний як щодо їх даних, так і щодо змісту наданих ними свідчень, що дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження, відтак, підстави для зміни застосованого щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу на даний час відсутні.

Щодо клопотання в частині повернення застави, суд зазначає, що відповідно до п. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15, застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, застосований у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави рішенням суду не змінювався та не скасовувався.
Таким чином, дія запобіжного заходу у вигляді застави на момент розгляду клопотання не припинялася, а отже правові підстави для повернення грошових коштів, внесених як заставу, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 182, 201, 369, 371, 372 КПК суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з застави на домашній арешт та повернення застави.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01.06.2021 о 08 год. 30 хв.

Суддя: