Справа № 463/9837/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/301/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 1 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування арешту майна за безпідставністю.

Не погоджуючись з ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 1 лютого 2021 року, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині вирішення питання про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на майно в частині накладеного арешту на ключі від автомобіля марки «Мерседес» моделі «Е240», сірого кольору, він-код НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке знаходиться в СУ ГУНП у Львівській області; автомобіля марки «Мерседес» моделі «Е240», сірого кольору, він-код НОМЕР_1 , який перебуває на площадці автогосподарства ГУНП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 24, що був накладений відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2020 року у справі №461/3369/20.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 1 лютого 2021 року.
Під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження були встановлені обставини, які тягнуть за собою закриття провадження, оскільки в даному випадку відсутні підстави для розгляду апеляційної скарги.
Так, згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Статтею 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При цьому ст. 314 КПК України визначено, які рішення може прийняти суд у підготовчому судовому засіданні та які з них підлягають апеляційному оскарженню. Зокрема, до таких рішень віднесено ухвалу про повернення обвинувального акта, або ухвалу про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Поміж тим, нормами чинного КПК України не передбачено окремого оскарження ухвали суду про відмову в скасуванні арешту майна. За таких обставин, на підставі ст. 392 КПК України, ухвала про відмову в скасуванні арешту майна апеляційному оскарженню не підлягає.
Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України, та встановлює розумні обмеження щодо оскарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є помірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009). Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Така сама позиція висловлена і у висновках стосовно подібних правовідносин, викладених Верховним Судом у своїх рішеннях (зокрема, справа №640/1953/17, провадження №51-2823ск20 від 17 червня 2020 року), а згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Отже, рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення.
Якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Верховний Суд визнав правильними такі рішення апеляційних судів (ухвала Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17).
Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК.
Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).
Враховуючи наведене, дана апеляційна скарга не може бути предметом розгляду апеляційного суду, а тому провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 392, 407, 418, 419 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 1 лютого 2021 року закрити.

Копію ухвали та апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4