Справа № 306/345/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/734/20, за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09. 04. 2020 щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Цією ухвалою задоволено подання провідного інспектора Свалявського РВ філії ДУ «Центр пробації» Закарпатської області ОСОБА_8 та звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019 у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала суду мотивована тим, що вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки :періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Приймаючи вказане рішення суд послався на те, що термін випробувального строку визначений ОСОБА_9 , згідно з вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019 закінчився. Також суд першої інстанції зазначив, що наявна в матеріалах подання копія обвинувального акту від 26. 04. 2019, складеного щодо ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 14. 04. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 62 Контитуції України та ст. 17 КПК України не може трактуватися як підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні нового злочину. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку про обгрунтованість подання провідного інспектора Свалявського РВ філії ДУ «Центр пробації» Закарпатської області ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік, призначеного йому вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

-2-

В апеляційній скарзі прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ставить питання скасування ухвали суду від 09. 04. 2020 та постановлення апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні подання провідного інспектора Свалявського РВ філії ДУ «Центр пробації» Закарпатської області ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік, призначеного йому вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019, у зв`язку із закінченням іспитового строку. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки ОСОБА_9 під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, про що свідчить складений щодо ОСОБА_7 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 14. 04. 2019, а тому на його думку, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 вимог ч. 1 ст. 78 КК України та звільнення від призначеного судом покарання, є безпідставним і таким, що суперечить змісту ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, а тому прокурор вказує про наявність, передбачених ст. 411 КПК України підстав для скасування ухвали суду першої інстанції .

Судове провадження розглядається за відсутності засудженого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що засуджений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходила заява чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволенню, з таких підстав.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи подання провідного інспектора Свалявського РВ філії ДУ «Центр пробації» Закарпатської області ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, зазначених норм кримінального процесуального закону не дотримався.

Як вбачається із матеріалів провадження, вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019 ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України на 01 (один) рік.

-3-
Звертаючись до суду з поданням про звільнення засудженого від покарання, провідний інспектор Свалявського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_11 обґрунтовувала його тим, що встановлений ОСОБА_9 вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019 іспитовий строк закінчився, протягом іспитового строку ОСОБА_7 своєчасно з`являвся для реєстрації до органу пробації та проведення з ним профілактичної роботи, за місцем проживання та роботи характеризується задовільно, до адміністративної відповідальності не притягався.
Разом з тим, із матеріалів подання вбачається, що у кримінальному провадженні №0000180 від 14. 04. 2019 відносно ОСОБА_7 , 26. 04. 2020 складено та цього ж дня прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 затверджено обвинувальний акт, за ознаками вчинення ОСОБА_7 12. 04. 2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Також відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Із роз`яснень, що викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24. 10. 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 цього Кодексу про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз вказаних законів та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів враховує, що дійсно, відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 цього Кодексу.

Згідно матеріалів провадження, відносно ОСОБА_7 26. 04. 2020 складено та цього ж дня прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 14. 04. 2019 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за змістом якого ОСОБА_7 поставлено у провину вчинення ним кримінального правопорушення 12. 04. 2019.

-4-

З урахуванням наведеного, за умови наявності висунутого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні нового злочину до закінчення іспитового строку за попереднім вироком, до прийняття судом остаточного рішення у кримінальному провадженні №0000180 від 14. 04. 2019 стосовно ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, чи успішно ОСОБА_7 пройшов випробування, виконав покладені на нього обов`язки та довів своє виправлення.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, доводи провідного інспектора Свалявського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_12 про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, є передчасними.
Крім того, у разі виправдання ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, заінтересовані особи мають право ініціювати питання, а орган з питань пробації зобов`язаний звернутися до суду з поданням про звільнення засудженого від відбування покарання за вироком вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019.
Разом з тим, відповідно до загальних засад кримінального провадження, кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини та відповідає ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було формально розглянуто подання уповноваженого органу з питань пробації, без участі засудженого та без ретельної перевірки зазначених у поданні обставин та розгляду справи по суті.
Зазначене у свою чергу призвело до перешкоджання засудженому у доступі до правосуддя, що є порушенням його конституційних прав.
Отже, судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке колегія суддів, з огляду на доводи апеляційної скарги, яку подав прокурор, не може виправити, використовуючи свої повноваження.

При прийнятті рішення про направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги ; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що прокурор під час розгляду апеляційним судом провадження не заявляв клопотань про дослідження наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального кодексу України, які в будь-якому випадку тягнуть скасування судового рішення є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою, повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

-5-

Колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення в тому числі і права на захист засудженого, з можливість постати перед судом, є такими, що відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть за собою скасування судового рішення із призначенням нового розгляду подання у суді першої інстанції, а тому, доводи апеляційної скарги про постановлення апеляційним судом ухвали про відмову в задоволення клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання за вироком Свалявського районного суду від 22. 03. 2019, задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність подання про звільнення від відбування покарання, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості підстав для застосування щодо ОСОБА_7 вимог ч. 1 ст. 78 КК України та звільнення від призначеного судом покарання, безпідставність такого звільнення, підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки під час нового розгляду подання судом першої інстанції.

Тому, під час нового розгляду подання суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно розглянути приєднані до подання матеріали й прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду подання в суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09. 04. 2020 про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2019 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: