Ухвала
про залишення скарги без руху
15 березня 2021 року

м. Київ
справа № 225/6492/19
провадження № 51- 530 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 8 лютого 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 9 березня 2021 року касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернута, оскільки ним не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
10 березня 2021 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга (доповнення) засудженого ОСОБА_4 , у якій він ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосовування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пункті 4 і ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК одними із підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412,413 КПК.
Відповідно до положень ст.413 КПК неправильнезастосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:

- незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;
- застосування закону, який не підлягає застосуванню;
- неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;
- призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
У поданій скарзі (доповненні) засуджений зазначив як підставу перегляду судових рішень - неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, але при цьому не навів належних обґрунтувань щодо незаконності оскаржуваних судових рішень з цієї підстави, зокрема не вказав, в чому саме полягає неправильне застосування норм КК судами першої й апеляційної інстанцій, та які саме норми КК неправильно застосовано судами у даному провадженні.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається зі скарги, засуджений ОСОБА_4 хоча й посилається на недотримання судами положень статей 2, 8, 9, 94, ст.369, ст. 370 КПК, вказує на те, що апеляційний суд доводи його апеляційної скарги не дослідив в повному обсязі, висновків своїх не мотивував, не навів вичерпних мотивів щодо необґрунтованості апеляційної скарги, розгляд провадження в суді апеляційної інстанції проведено з порушеннями КПК, однак при цьому не зазначив, які конкретно, крім зазначених норм КПК, були порушені апеляційним судом норми, з огляду на зазначені порушення, та яким чином вказані порушення вплинули або могли вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судового рішення.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями, зазначив доводи, що судом не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_5 , відеозапис від 17 липня 2019 року суперечить протоколам огляду грошових коштів та іншим доказам у провадженні, що в цілому стосується правильності установлення фактичних обставин кримінального провадження, які з урахуванням положень статей 433, 438 КПК не відносяться до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як вбачається із скарги, засуджений ОСОБА_4 не надав до скарги копій оскаржуваних вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року, тому без наявності копій цих судових рішень перевірити його доводи у скарзі неможливо.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3