Справа № 283/930/21
провадження №1-кп/283/113/2021
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
12 травня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 05 листопада 2019 року за №0001346 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
15.10.2019 року близько 13 години ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав зі столу однієї з кімнат банківську картку для виплат ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_5 , поклавши картку до кишені штанів та залишивши місце вчинення злочину.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04.11.2019 року у невстановлений період часу ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що потерпілій четвертого числа кожного місяця надходить пенсія в розмірі 5000 грн., знаючи пароль до вказаної картки, попросив свого знайомого ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри обвинуваченого, зняти грошові кошти в розмірі 5500 грн. Так, ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 з банкомату зняв з картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5500 грн. та передав їх ОСОБА_4 , який розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Повторно, 05.11.2019 року у невстановлений період часу ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 , знаючи пароль до вказаної картки, попросив співмешканку свого знайомого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка не була обізнана про злочинні наміри обвинуваченого, зняти грошові кошти в розмірі 300 грн. Так, ОСОБА_7 в АДРЕСА_4 з банкомату зняла з картки № НОМЕР_1 грошові кошти сумі 300 грн. та передала їх ОСОБА_4 , якими той розпорядився на власний розсуд.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав. Пояснив, що він доглядав за своєю сусідкою ОСОБА_5 , а тому мав вільний доступ до її квартири, надавав допомогу по будинку і знав про те, коли і яку пенсію остання отримує. ОСОБА_4 пояснив, що він з картки ОСОБА_5 особисто отримав грошові кошти в розмірі 4500 грн. та 300 грн.

Крім визнавальних показань обвинуваченого, його вина в скоєнні інкримінованих злочинів доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.11.2019 року оглянуто квартиру АДРЕСА_5 в якій ОСОБА_8 заволодів банківською карткою ОСОБА_5 .
Згідно протоколу тимчасового вилучення майна від 11.11.2019 року у ОСОБА_8 вилучено банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка оглянута слідчим, що підтверджується протоколом огляду речей та документів від 14.11.2019 року.

ІІІ. Мотиви ухвалення вироку:
Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів, суд враховує, що в ході судового розгляду сторони провадження не мали заперечень щодо досліджених доказів, враховує дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, а тому приходить до висновку про належність і допустимість доказів, якими підтверджено викрадення банківської картки з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна за епізодом від 04.11.2019 року та таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за епізодом від 05.11.2019 року.

Пояснення обвинуваченого щодо розміру викрадених грошових коштів з банківської картки потерпілої, а саме що ОСОБА_6 передав йому лише частину знятих коштів з картки не впливає на суть пред`явленого обвинувачення і повністю спростовується випискою за банківською карткою потерпілої.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При обранні покарання суд виходить із загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обтяжує його покарання вчинення кримінальних правопорушень відносно особи похилого віку.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також те, що згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України відповідно.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі,
за ч.1 ст. 185 КК України - у виді одного року шести місяців обмеження волі,
за ч.2 ст. 185 КК України - у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст. 76 КК України такі обов`язки:
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: картку для виплат АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 -залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя