Провадження №1-кп/760/1022/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені а ЄРДР за №0000041 від 21.10.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Берегово, Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, маючої 3 неповнолітніх дітей, із середньою освітою, не працюючої, раніше судимою: 19 грудня 2019 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи притягнутою до кримінальної відповідальності 15.10.2019 Шевченківським УП ГУНП у м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення на стала та повторно вчинила нове умисне кримінальне правопорушення корисливого характеру за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 21.10.2019 приблизно о 05:40 годині., перебуваючи біля входу до приміщення Південного залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1 помітила раніше незнайому їй жінку, якою виявилась потерпіла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка заходила в приміщення Південного залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський та у якої на плечах знаходився рюкзак.

Помітивши вищеописану жінку, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись у тому, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, перебуваючи на вході до Південного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, підійшла зі спини до потерпілої ОСОБА_6 , та непомітно для останньої своєю правою рукою розстібнула замок рюкзаку, звідки витягнула гаманець сірого кольору, що матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_6 не складає, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 800 гривень, після чого поклала викрадений гаманець з грошовими коштами в кишеню куртки.

Після чого, ОСОБА_5 , тримаючи при собі викрадений гаманець з грошовими коштами, попрямувала до виходу з приміщення Південного вокзалу, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши, таким чином, потерпілій ОСОБА_6 матеріального шкоди на загальну суму 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, щиро розкаялась та вказала, що дійсно обставини зазначені в обвинувальному акті вказані вірно. Підтвердили, що дійсно на вокзалі в м. Києві викрала у потерпілої гаманець, в якому було 800 грн.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснено їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурорами докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, раніше судимої, що характеризується за місцем проживання нейтрально, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , якій завдано шкоди на суму 800 грн. Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується відповідно до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: гаманець сірого кольору та грошові кошти в сумі 800 грн. залишити у власності потерпілої.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1