КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3305/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бихів, Любешівського району, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді завідуючого Воронківської державною дільничною лікарнею ветеринарної медицини лікаря ветеринарної медицини по хворобах молодняка та неплідності тварин, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, починаючи з 08.05.2021 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали слідчого судді 60 (шістдесят) днів, починаючи з 08.05.2021 року, тобто до 06.07.2021 року включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя виніс необґрунтоване за своєю суворістю рішення, яке суперечить вимогам ст. ст. 196, 370 КПК України та судовій практиці.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого суворого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, не встановлено обгрунтованість підозри, не встановлено реальних ризиків та не наведено обгрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного засобу.
Апелянт вказує на те, що у клопотанні про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення зазначає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, впливати на колег по роботі, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак в порушення припису п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, стороною обвинувачення не зазначено про існування жодної обставини, на підставі якої слідчий дійшов висновку про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. На думку апелянта, слідчий не зазначив про обставини, оскільки, їх не існує. Адже, якщо проаналізувати наведені зазначені ризики, враховуючи особу підозрюваного стає очевидним, що вони просто не можуть існувати.
Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя не достатньо оцінив особу підозрюваного і прийшов до хибного висновку про необхідність застосування цілодобового домашнього арешту.
Апелянт звертає увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_7 є молодою соціально-активною людиною, працює ветеринарним лікарем. Має стійкі соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, він допомагає батькам пенсіонерам, ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, зареєстрований та проживає в місті Бориспіль.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу № 106 від 19.08.2020 Бориспільської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_7 з 20.08.2020 прийнято на посаду завідуючого Воронківської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини лікаря ветеринарної медицини по хворобах молодняка та неплідності тварин.
Завідуючий Воронківської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини лікар ветеринарної медицини по хворобах молодняка та неплідності тварин ОСОБА_7 обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_7 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.
Відповідно до ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Однак, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді завідуючого Воронківської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини лікаря ветеринарної медицини по хворобах молодняка та неплідності тварин, в порушення вище вказаних нормативно-правових актів, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин за наступних обставин.
На початку лютого 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до завідуючого Воронківської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини лікаря ветеринарної медицини по хворобах молодняка та неплідності тварин ОСОБА_7 з питанням щодо видачі їй ветеринарно-санітарних паспортів на тварин та ветеринарних свідоцтв за формою № 1 для переміщення двох домашніх тварин через державний кордон України до Республіки Польща.
Після чого, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, використовуючи надане йому службове становище.
Відтак, реалізуючи свій злочинний умисел, на початку лютого 2021 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) в приміщенні Бориспільської районної державної лікарні ветеринарної медицини адміністративної будівлі Бориспільського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Польова, 26, ОСОБА_7 у ході особистої розмови роз`яснив ОСОБА_10 , що для переміщення через державний кордон України її домашніх тварин необхідно провести щеплення від сказу та інших хвороб, здійснити лабораторний аналіз крові та отримати ветеринарно-санітарний паспорт та для швидшого отримання відповідних документів без аналізів та щеплення їй необхідно, крім офіційних платежів, надати йому неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень за двох тварин. У разі її згоди, ОСОБА_7 обіцяв надати ОСОБА_10 на кожну домашню тварину ветеринарне свідоцтво, в якому буде зазначено, що тварина пройшла щеплення у 2020 році, результат лабораторного дослідження крові на наявність антитіл до вірусу сказу та ветеринарно-санітарний паспорт з відмітками про щеплення.
Таким чином, ОСОБА_7 діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_10 про необхідність надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 гривень.
Одразу після цього, ОСОБА_10 про зазначені вище протиправні дії ОСОБА_7 повідомила правоохоронні органи та розпочала діяти під їх контролем на викриття злочинної діяльності останнього.
В подальшому, 05.05.2021, близько о 12 години 04 хвилини, ОСОБА_7 через мобільний додаток «Вайбер» повідомив ОСОБА_10 про те, що з 13.03.2021 розмір неправомірної вигоди виріс до 12 000 гривень та призначив зустріч на 06.05.2021.
Надалі, 06.05.2021, близько 17 години 30 хвилин, завідуючий Воронківської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини лікар ветеринарної медицини по хворобах молодняка та неплідності тварин ОСОБА_7 , діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у кабінеті № 5 в приміщенні Бориспільської районної державної лікарні ветеринарної медицини адміністративної будівлі Бориспільського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Польова, 26, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 12 000 гривень за видачу їй ветеринарно-санітарних паспортів на тварин та ветеринарних свідоцтв за формою № 1 для переміщення двох домашніх тварин через державний кордон України до Республіки Польща.
07.05.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Також слідчий зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відповідно, до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного здійснення впливу на заявника та свідків, запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.
08.05.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні даного клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язано не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, починаючи з 08.05.2021 року із покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначенні в даній ухвалі.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя встановив, що вматеріалах клопотання слідчим наведено достатньо даних, які вказують, що дії, описані в клопотанні міг скоїти саме ОСОБА_7 . Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважав, що відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід, оскільки мають місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на заявника та свідків.
Разом з тим слідчим суддею враховано, що з моменту пред`явлення підозри ОСОБА_7 , останній не вчиняв жодних дій, які б перешкоджали проведенню досудового розслідування. Вказана обставина, на думку слідчого судді, дає підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.
При вирішенні питання щодо часу перебування підозрюваного під домашнім арештом протягом доби, слідчим суддею враховано доводи сторін щодо особи підозрюваного, його стану здоров`я, соціальних зв`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваному необхідно встановити заборону залишати житло цілодобово.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, на думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів(Буров проти України п. 51).
Суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого, проте вони мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується. При цьому, з урахуванням мінімальних ризиків та наявності доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суд обмежившись лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).
Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).
Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).
Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про застосування щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, цілодобового домашнього арешту є невмотивованим.
Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, встановила, що 26 травня 2021 року ОСОБА_7 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, тому колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (IlgarMammadov v. Azerbaijan п. 88; Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108; Erdagoz v. Turkey п. 51; Cebotari v. Moldova п. 48).
Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, особи підозрюваного ОСОБА_7 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст. 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу за матеріалами справи не встановлено.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, незначний ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, на підставі чого ухвалу слідчого судді слід скасувати та постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2021 року, - скасувати, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 години до 07:00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали встановити до 06.07.2021 року включно.
Контроль за виконанням даного запобіжного заходу залишити за органами Національної поліції, які обслуговують територію місця мешкання підозрюваного.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4