Справа № 513/1361/19
Провадження № 1-кп/513/12/21
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні. внесеному до ЄРДР за № 0000377 від 18.11.2019 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, раніше судимого 11 липня 2011 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2. ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців, 06 лютого 2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 5 днів на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2014 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені в період непогашеної судимості кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; є раніше судимою особою, не має постійних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, ухиляється від явки до суду, існують ризики, що обвинувачений може скоїти нове кримінальне правопорушення та переховуватись від суду, більш м`який запобіжний захід буде не достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заперечували проти обрання запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту.

Розглянувши клопотання, вислухавши доводи прокурора, заперечення обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 331 ЦПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", (Заява N 40107/02).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність зазначених ризиків свідчить те, що обвинувачений неодноразово не з`являвся за викликами до суду, до нього було застосовано привід, ухвали суду про його привід не були виконані у зв`язку з відсутністю його за місцем проживання.

Проте, суд встановив, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурором не доведено. При цьому суд враховує, що під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання існуючим ризикам застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 132, 176-178, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 205, 369-372, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровського окружної прокуратури у кримінальному провадженні ЄРДР за №0000377 від 18.11.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Строк дії ухвали закінчується 19 травня 2021 року.

Ухвалу направити для виконання до відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 19 березня 2021 року о 15:40 години в залі Саратського районного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1