Справа № 645/7634/19
Провадження № 1-кп/645/242/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту № 0001381 від 02.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України.
Під час судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яким просив на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001381 від 02.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, прокурору. З цього приводу подано письмове клопотання, в обґрунтування якого зазначалося, що 02.06.2019 року мав місце мітинг поблизу пам`ятника ОСОБА_8 під гаслами реалізації Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Відповідно до положення абз.2 п. 6 ст. 7 ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» - у разі якщо протягом строку, визначеного п. 6 ст.7 Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області, в установленому законом порядку не здійснять демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР, інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно - територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у ХХ столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації зобов`язаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абз. 4 п. 6 ст. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Виходячи з наведеного, дії осіб, які повалили пам`ятник ОСОБА_9 були направлені на реалізацію вищезазначеного закону, з огляду на ту обставину, що зазначений закон було прийнято у 2015 році, а станом на 2019 рік вимоги даного Закону не були виконані. Громадяни, мешканці м. Харкова, які не задоволені бездіяльністю органів місцевої влади повалили зазначений монумент, тож такі дії неможливо вважати хуліганськими у зв`язку із тим, що зазначені дії були направлені на виконання норми закону. У даному випадку, до осіб, які повалили монумент ОСОБА_8 можливе застосування вимоги ст. 356 КК України.
На підставі викладеного, до суду було подано дане клопотання.
В судому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 також посилався на порушення прокурором ч.2 п. 5 ст. 291 КПК України, згідно з якою в обвинувальному акті має міститися такі відомості виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Заявлене клопотання захисника підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 .
Захисник адвокат ОСОБА_7 при вирішенні цього клопотання покладався на розсуд суду. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, а також звертала увагу на то, що повернення обвинувального акту можливо під час проведення підготовчого судового засідання, тоді як справу вже призначено до відкритого судового засіданні.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, перевіривши обвинувальний акт, дійшов наступного висновку.
Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акту, визначено ст. 291 КПК України.
Аналізуючи доводи захисника стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, суд виходить з наступного.
Виходячи із змісту положень ст. 291, 314 КПК України єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.
При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Доводи захисника, викладені у клопотанні, що, на його переконання, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не тягнуть за собою грубого порушення вимог кримінального процесуального закону і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Необхідно зауважити, що ч.3. п. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що саме у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
01.12.2020 року по даній справі проведено підготовче засідання за участю прокурора, захисників та обвинувачених. Під час даного засідання клопотань про повернення обвинуваченого акту не надходило.
Згідно до §3 глави 28 процедура судового розгляду КПК України під час судового розгляду повернення обвинувального акту прокурору не передбачено Законом.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст.ст.291, 350,369-372 КПК України суд,-

постановив :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту № 0001381 від 02.06.2019 року прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 07.06.2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1