Справа № 369/5661/21
Провадження №1-кс/369/1117/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,, розглянувши у закритому судовому засіданні, в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 07.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло зазначене клопотання, яке мотивоване тим, що У провадженні СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000089 від 07.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 07.03.2021 близько 03 години 50 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 діючи разом із ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи спільний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в потерпілу ОСОБА_9 , без її добровільної згоди, керуючись спільним умислом разом з ОСОБА_8 , стягнули одяг та нижню білизну з потерпілої ОСОБА_9 , та стримуючи її руки ОСОБА_10 шляхом подолання опору, порушуючи статеву свободу здійснив вагінальне проникнення з використанням своїх геніталій, тим самим зґвалтував останню. В подальшому ОСОБА_4 маючи умисел направлений на зґвалтування ОСОБА_9 вчинив ті самі дії, а саме: порушуючи статеву свободу здійснив вагінальне проникнення з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_9 , тим самим зґвалтував її.
У вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Азербайджанської Республіки, азербайджанець, громадянин Азербайджанської Республіки, непрацевлаштований, тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

10.03.2021 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 10.03.2021 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київському слідчому ізоляторі» Міністерства юстиції України, строком до 05.05.2021 (включно).

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 07.03.3021; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , де були вчинені неправомірні дії відносно потеплілої ОСОБА_9 з фототаблицею до нього; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 з фототаблицею до нього; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 та іншими доказами в своїй сукупності.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Однак, закінчити досудове розслідування протягом двох місяців, тобто до 07.05.2021, немає можливості, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно отримати висновки молекулярно-генетичних експертиз, які на даний час не виконані експертом, провести слідчий експеримент із потерпілою ОСОБА_9 провести слідчі експерименти за участю підозрюваних, повідомити підозрюваних про зміну раніше повідомлених підозр за ч. 3 ст.152 КК України, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку із цим виникла необхідність у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який належним чином забезпечить процесуальну поведінку останнього.

Відповідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 152 КК України караються позбавленням волі на строк від 7 до 12 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Так, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що з метою ухилення від покарання підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинене кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості є тяжким за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що в даному випадку підозрюваний немає на утриманні неповнолітніх дітей, немає стійких соціальних зав`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою переховування.

Крім того, підозрюваний громадянин іншої держави, на території України проживає тимчасово, офіційно непрацевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків та підтверджує вказаний ризик.

Враховуючи ці обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, існує реальний ризик залишення підозрюваним місця проживання в будь-який час задля уникнення від кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик впливу підозрюваного ОСОБА_4 на потерпілу ОСОБА_9 у даному провадженні. Так, підозрюваний ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_9 зокрема на зміну їх показів та уникнення ними явки до слідчого, прокурора, суду, з метою в подальшому уникнути покарання за кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Беручи до уваги те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає, а останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати і є реальними, тому підстав для скасування чи зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який немає, тому прокурор просив суд продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, непрацевлаштованого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в арештному домі в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в суді в обґрунтування необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 навів ті обставини, що існує обґрунтована підозра у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, тому існує необхідність продовження строку дії саме вказаного запобіжного заходу, оскільки інший не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також долучив копію ухвали слідчого судді про продовження строку досудового розслідування до шести місяців.
Захисник заперечував проти клопотання, оскільки у клопотанні не зазначено та необґрунтовано ризики та просив суд змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід відмінний від тримання під вартою.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшла таких висновків.
При розгляді клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
За обставин, викладених у клопотанні 10.03.2021 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 10.03.2021 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київському слідчому ізоляторі» Міністерства юстиції України, строком до 05.05.2021 (включно).

30.04.2021 постановою Києво-Святошинської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до трьох місяців.
Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною 1 даної статті.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується фактичними даними в доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого статтею 177 КПК, і на який вказує прокурор, обставини підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, дані про його особу, стадію, на якій здійснюється кримінальне провадження, приводять слідчого суддю до переконання, що є обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу.
Статтею 197 КПК передбачено, що строк дії ухвали про продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати 60 днів. Такий строк може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Таким чином, існують передбачені законом підстави для продовження строку тримання підозрюваної під вартою в межах строку досудового розслідування до 60 днів, без визначення розміру застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Крім іншого, слідчим суддею враховується, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а тому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
З приводу клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу, судом встановлено наступне.
Слідчий суддя, приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
В силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного,а також не надано належних обґрунтувань та доказів, того, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, перестали існувати.
Керуючись ст.ст. 131,132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 07.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, маючого середню освіту, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 30 діб, тобто до 03 червня 2021 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 05.05. 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1