Справа № 296/632/21
Вирок
Іменем України

02 червня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Житомирі кримінальне провадження №0000400 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду командира розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 125, 126, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 05 лютого 2020 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 26 січня 2021 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував та проводив час на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази які відповідають вищевикладеному. При цьому пояснив, що військову частину покинув в зв`язку з конфліктом з командуванням, а тому не бажав проходити службу в даній частині.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за частиною 4 статті 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, являється учасником бойових дій, має ряд державних нагород за участь в АТО, а також суд враховує сімейні обставини обвинуваченого.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставини що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання в виді позбавлення волі з застосування ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі терміном три роки.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1