ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 463/9905/20Головуючий у 1-й інстанції Нор.Н.В.
Провадження № 11-сс/817/192/21 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: Головуючого - ОСОБА_1

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що із заяви скаржника ОСОБА_5 про вчинення суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 злочину вбачається, що заявник фактично не згоден з процесуальними рішеннями, які ухвалювали вказані судді, а сама по собі незгода з даними судовими рішеннями не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04 лютого 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі його скаргу. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки зазначені у заяві про вчинення злочину відомості на думку апелянта можуть вважатися фактичними даними, які свідчать про вчинення прокурором саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, оскільки несуть в собі відомості, які підтверджують ознаки злочину, а також мотив, прямий умисел та зацікавленість прокурора Львівської місцевої прокуратури.

Учасники апеляційного розгляду, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися і не подали в установному порядку повідомлень про причини їх неприбуття, а тому згідно вимог ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено у відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів з`ясувала наступне.

Рішенням Конституційного Суду України № 4 р (ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Визнання Конституційним Судом України положення ч. 3 ст. 307 КПК України в цій частині неконституційним, свідчить про те, що ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що має місце в даному випадку, підлягають апеляційному оскарженню.

Як слідує з матеріалів цього провадження, ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України звернувся зі скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, покликаючись на те, що 16 жовтня 2020 року ним було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про вчинення прокурором Львівської місцевої прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, однак в порушення вимог ст.214 КПК України відомості до ЄРДР не були внесені.

У поданій до слідчого судді скарзі ОСОБА_5 просив зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, внести повідомлені ним відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 382 КК України.

Вказаною статтею передбачено кримінальну відповідальність за вчинення умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

За змістом поданих ОСОБА_5 заяви до ТУ ДБР м. Львів від 16 жовтня 2020 року і скарги до слідчого судді від 20 жовтня 2020 року, вчинення кримінального правопорушення на його думку полягає в тому, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 07 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_5 задоволено та зобов`язано прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 розглянути в повному обсязі клопотання ОСОБА_5 від 01 квітня 2020 року про проведення процесуальних дій, та задовольнити таке, або винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання. Станом на момент звернення із заявою, вищевказана ухвала слідчого судді, прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1, не виконана.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді від 04 лютого 2021 року відмова у задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_5 мотивована тим, що із заяви скаржника про вчинення злочину вбачається, що заявник фактично не згоден з процесуальними рішеннями суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Також, слідчий суддя зазначив, що сама по собі незгода з даними судовими рішеннями не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком слідчого судді, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 16 жовтня 2020 року звернувся до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, із заявою про вчинення саме прокурором Львівської місцевої прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, а не із заявою про вчинення злочину суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам цього кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню відповідно до ст.ст.409, 411 КПК України.

Крім того, зі змісту оскарженої ухвали від 04 лютого 2021 року та матеріалів провадження вбачається, що слідчим суддею не були проаналізовані доводи скаржника ОСОБА_5 про наявність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за ч.2 ст. 382 КК України і висновки слідчого судді з цього приводу не наведені, тобто подана скарга не була вирішена по суті, а тому відсутній предмет апеляційного перегляду.

КПК України не визначає повноважень апеляційного суду щодо розгляду скарг на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст.306 КПК України розгляд скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора по суті здійснюється слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції згідно ст.422 КПК України лише перевіряє ухвалу слідчого судді, винесену по наслідках цього розгляду.

Виходячи з наведеного та керуючись ч.6 ст.9 КПК України, колегія суддів вважає необхідним постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 направити для розгляду слідчим суддею у встановленому порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 16 жовтня 2020 року направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для розгляду слідчим суддею у встановленому порядку.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді