Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 квітня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року у кримінальному провадженні №0000435 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 20 липня 2017 року) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок скасувати та постановити ухвалу, якою кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Також просить допитати його в судовому засіданні як обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України та дати оцінку обставинам кримінального провадження, які невірно встановлені судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Також, прийнято рішення стягнути з обвинуваченого на користь Рокитнівської районної ради Рівненської області для зарахування в місцевий бюджет витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 2545 (дві тисячі п`ятсот сорок п`ять гривень) 90 (дев`яносто) коп.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судом першої інстанції порушено право обвинуваченого на захист, передбачене ст.42, 95 КПК України, оскільки в порушення ст.351 КПК України, суд не допитав ОСОБА_4 як обвинуваченого. Вказує, що порушення вимог кримінального процесуального закону виразилось в тому, що суд першої інстанції, послався як на доказ на його показання в судових дебатах, однак виступ в дебатах і допит обвинуваченого за своєю процесуальною природою не є тотожними. Також зазначає про неправильне викладення та оцінку судом першої інстанції показань свідка ОСОБА_8 .. Разом з тим вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у прийнятті таких доказів як показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Крім того, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не дав належної оцінки тій обставині, що зазначена подія відбулась в 23 год. 50 хв., тобто в кінці робочого часу клубу, який закінчувався о 24 год. 00 хв., а тому, на його думку, робота закладу не була зірвана.

За вироком суду, 16 липня 2017 року близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні сільського клубу, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувався особливою зухвалістю, в присутності відвідувачів клубу почав ображати нецензурною лайкою завідуючого клубом ОСОБА_11 та умисно наніс йому ногою один удар в область грудної клітки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця лівої половини грудної клітки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 перебуваючи біля центральних вхідних дверей приміщення сільського клубу, кулаком руки пошкодив двері, чим спричинив відділу культури Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області матеріальний збиток на суму 479 гривень.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 була порушена робота закладу культури.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, але не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, думку прокурора, який не заперечив проти задоволення заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги з врахуванням заяви обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є обґрунтованими, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених судом доказів (показаннями свідків, письмовими доказами), яким дана належна правова оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У зв`язку з чим дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України.

Водночас, відповідно до вимог ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції закону № 2617-VІII від 22.11.2018) (далі Закон) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як зазначено в ст.12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння ( дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч.1 ст.296 КК України за новим Законом передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

За змістом п.1 ч.2 ст..284 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1ст.49 КК Українистроків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності відповідного клопотання та згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до ст. 12 КК України інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за Законом відносяться до кримінального проступку

З дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, події якого мали місце 17 липня 2017 року, сплинуло більш як два роки.

Дані про те, що ОСОБА_4 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку чи злочину.

З огляду на викладене, ураховуючи, що від обвинуваченого під час судового засідання 08 квітня 2021 року надійшла заява про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України та закриття провадження, яку підтримав і його захисник-адвокат, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження - закриттю.

Врахувавши наведе, колегія суддів апеляційної інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закрити, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року у кримінальному провадженні №0000435 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 20 липня 2017 року) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України скасувати.

На підставі ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284, ст.417 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3