09.04.21 № 336/2139/21
Пр. № 1-кс/336/283/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події, яким є ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснювався без ухвали слідчого судді як першочергова слідча дія в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2021 року за № 00000222 за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

За змістом клопотання, в ході огляду вказаної ділянки, де розташована автозаправна станція, яка функціонує у відсутність дозволу на виконання рообіт з підвищеною небезпекою, вилучено паливнороздавальну колонку «Геркон» 01-1 КЕД-50-0.25-1-1 ТУ У 29.1-1 мін., грошові кошти у сумі 186 грн., з яких 8 купюр номіналом по 5 грн., 4 купюри номіналом по 1 грн., 2 купюри номіналом по 2 грн., 2 купюри номіналом по 50 грн.

Посилаючись на те, що означені предмети є тимчасово вилученим майном, просить про накладення на них арешту.

Дізнавач, належним чином викликана для розгляду клопотання, до суду не з`явилася з невідомих причин, що в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Слідчий суддя встановила, що під час огляду, який здійснювався без ухвали слідчого судді як першочергова слідча дія в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2021 року за № 00000222 за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою вилучено паливнороздавальну колонку «Геркон» 01-1 КЕД-50-0.25-1-1 ТУ У 29.1-1 мін., грошові кошти у сумі 186 грн., з яких 8 купюр номіналом по 5 грн., 4 купюри номіналом по 1 грн., 2 купюри номіналом по 2 грн., 2 купюри номіналом по 50 грн.

Вказане майно у зв`язку з викладеним має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, виходячи з такого.

Хоча відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування і внесені за ознаками ч. 1 ст. 272 КК України, проте за фактичними обставинами підставою для їх внесення стало функціонування АЗС по вул. Вороніна в м. Запоріжжі без дозвільних документів, тобто дії, що не охоплюється диспозицією ст. 271 КК України, яка встановлює відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою і передбачає здійснення такої діяльності у встановленому законом порядку за наявності дозвільних документів, тільки з порушенням правил безпеки, про що свідчить віднесення означеного складу кримінального правопорушення до кримінальних правопорушень проти безпеки виробництва (розділ Х КК України).

Оскільки підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало саме незаконне здійснення господарської діяльності, а не порушення легальним суб`єктом господарювання правил безпеки виробництва, логічно виникає необхідність надання правопорушенню іншої правової кваліфікації.

У зв`язку з викладеним вилучені предмети не є належними до цього кримінального провадження, що виключає застосування до них такого заходу забезпечення провадження, як накладення арешту.

Навіть, якщо припустити, що всі вилучені предмети мають відношення до означеного кримінального провадження, слідчим не доведено наявність ризиків їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а саме ці ризики у сукупності з підставами для арешту, що передбачені частиною 2 ст. 170 КПК України, є процесуальною передумовою для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім наведених міркувань про необхідність відмови в задоволенні клопотання, слідчий суддя бере до уваги:

- по-перше, відсутність інформації про те, чи ґрунтується на законі проведення цього огляду, що здійснювався як першочергова невідкладна слідча дія без ухвали слідчого судді, та відсутність клопотання про надання дозволу на його проведення в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України;

- по-друге, порушення строків звернення з цим клопотання, яке в силу частини 5 ст. 171 КПК України має відбуватися не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, яким в цьому випадку є 18 березня 2021 року, тоді як дізнавач вперше звернулась з ним до суду лише 22 березня 2021 року.

Так як наслідки порушення вказаного строку прямо передбачені вказаною процесуальною нормою і полягають в необхідності негайного повернення майна, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання, роз`яснює необхідність повернення вилучених предметів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1