Справа № 444/285/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/252/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2021 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

дізнавач Відділу поліції №5 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, в якому просив задовольнити клопотання і накласти арешт на дві упаковки із маркуванням «Doreta...» із загальним вмістом таблеток 120 штук, які поміщено в спецпакет INZ2038997 та скляну пляшку із маркуванням «Poltram», ємкістю 96мл, із вмістом рідини невідомого походження, яку поміщено у спецпакет INZ2038996, у кримінальному провадженні, відомості про яке зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000001 від 01.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, які належать ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді задоволено вищенаведене клопотання та накладено арешт на вищенаведене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
На ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на вищенаведене майно.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що слідчим суддею не надано оцінки законності вилучення майна, на яке накладається арешт. Крім цього, не витриманими є вимоги щодо додержання органом досудового слідства норм КПК України під час вилучення майна, а також правової підстави для цього відповідно дізнавачем ОСОБА_8 . Також, представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказує, що майно на яке накладається арешт у даному провадженні вилучене всупереч вимог КПК України, зокрема без ухвали слідчого судді.
24 березня 2021 року представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про розгляд його апеляційної скарги без їх участі.
Заслухавши доповідача, вивчивши клопотання прокурора та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, сектором дізнання відділу поліції №5 ЛРУП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000001 від 01 лютого 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 01.02.2021 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 під час огляду речей гр. ОСОБА_6 виявлено дві паперові упаковки, в середині кожної знаходиться по шість блістерів по 10 таблеток та скляну пляшку із вмістом рідини невідомого походження, які вилучено.
01.02.2021 року проведено огляд кабінету «Кімната поглибленої перевірки документів та проведення заходів контролю», який знаходиться за адресою: с. Річки, пункт пропуску «Рава-Руська», Жовківського району Львівської області, де на столі, виявлено дві упаковки із маркуванням «Doreta...» із загальним вмістом таблеток 120 штук та скляну пляшку із маркуванням «Poltram», ємкістю 96мл, із вмістом рідини невідомого походження, які належать ОСОБА_6 .
Згідно клопотання слідчого про накладення арешту на майно у вказаному провадженні встановлено, що дві упаковки із маркуванням «Doreta...» із загальним вмістом таблеток 120 штук та скляну пляшку із маркуванням «Poltram», ємкістю 96мл, із вмістом рідини невідомого походження мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.
Крім цього, на даний час неможливо точно встановити, чи вилучені дві упаковки із маркуванням «Doreta...» із загальним вмістом таблеток 120 штук та скляна пляшка із маркуванням «Poltram», ємкістю 96 мл, із вмістом рідини невідомого походження відноситься до наркотичних засобів.
Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, а саме дві упаковки із маркуванням «Doreta...» із загальним вмістом таблеток 120 штук, які поміщено в спецпакет INZ2038997 та скляну пляшку із маркуванням «Poltram», ємкістю 96мл, із вмістом рідини невідомого походження у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, а саме це є матеріальні об`єкти, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи адвоката про те, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно не відповідає вимогам закону.
З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, є співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у вказаному кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив в повному обсязі всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення. Відтак доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2021 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4