Справа № 148/1375/21
Провадження №1-кп/148/204/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина, клопотання прокурора Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою по матеріалах кримінального провадження №0000170, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тиманівка, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та фактично проживаючого до затримання, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, тимчасово непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор до початку проведення підготовчого судового засідання подав клопотання щодо продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що останній може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, з метою уникнення відповідальності, впливати на потерпілого ОСОБА_7 , якому погрожував під час вчинення злочину, схиляти потерпілого та свідків до надання неправдивих свідчень та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні та зазначив, що більш м`який запобіжний захід не може бути заснований до обвинуваченого, оскільки ризик встановлені під час обрання запобіжного заходу залишились не змінними.
Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання.
Захисники у судовому засіданні висловили свою позицію, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України, зазначені прокурором, відсутні, оскільки досудове розслідування завершено обвинувальний акт скеровано до суду, вже призначено підготовче судове засідання, і обвинувачений не може ніяким чином впливати на покази потерпілого та свідків, оскільки всі вже допитані, і доказів того, що він впливав на них раніше якимось чином прокурором не надано. Також, твердження прокурора про те, що обвинувачений раніше судимий і може вичиняти інші кримінальні правопорушення спростовуються тим, що в силу ст. 89 КК України, він є не судимим, має міцні соціальні зв`язки: одружений, утримує неповнолітню дитину, перебуває на обліку в центрі зайнятості, має намір повернутись на попереднє місце роботи, зареєстрований та проживаю у власному будинку, а тому до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Слідчим суддею Тульчинського районного суду Вінницької області 02.06.2021 за наслідками розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000170 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 залишено без задоволення, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14.06.2021 вказану вище ухвалу скасовано, клопотання прокурора задоволено повністю, та обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 30.07.2021.
Під час розгляду клопотання, прокурором доведено наявність існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у випадку доведеності його вини, враховуючи тяжкість вчиненого та співрозмірність призначеного покарання, оскільки згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків визначених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків, оскільки, останні вже допитані і досудове розслідування звершено, також не доведено того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в силу ст. 89 КК України, рахується не судимим.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.
Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, судом приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом та за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, стороною обвинувачення не доведено обставин недостатності застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Отже, з врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, існуючих ризиків, особи обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК є не судимою особою, має стійкі соціальні зв`язки, зокрема це підтверджується тим, що він одружений, має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря-нарколога і психіатра він не перебуває, враховуючи співмірність вчиненого ним діяння та завданими його діями наслідкам, а саме, що потерпілий не зазнав ушкоджень життєвоважливих органів, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.
За таких обставин, суд вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених п.п. 3, 8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, дозволить запобігти ризикам щодо ухилення, останнього від суду та забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а відтак у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, шляхом заборони цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 з покладанням на обвинуваченого обов`язків:
- прибувати за викликом до суду невідкладно;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- здати на зберігання до управління Державної міграційної служби України у Тульчинському районі паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право виїзду за межі державного кордону України,
- носити електронний засіб контролю.
Початок строку запобіжного заходу обраховувати з 29.07.2021 по 26.09.2021.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Виконання ухвали покласти на начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, забезпечити доставку обвинуваченого до місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 30.07.2021.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1