В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000189, яке внесене до ЄРДР 09 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки;

вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2013 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі, від відбування якого звільнений, згідно із ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2014 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію»;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2017 року за ч. 1 ст. 246 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн., який сплачений 16 січня 2018 року;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді трьох років обмеження волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком один рік;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року, за ч. 2 ст. 246 КК України до трьох років позбавлення волі;

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

а також

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Красноліси Сквирського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ТОВ «Земля Томилівська»

представник потерпілого ТОВ «Земля Томилівська» - ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
«Епізод І»
На початку серпня 2019 року, у вечірній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перелізши через бетонний паркан, проник на територію ТОВ «Земля Томилівська», що розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Томилівка, вул. Центральна, буд. 1 «а». Після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов всередину господарської будівлі «З», звідки ударом ноги пошкодив кріплення вхідних дверей.

В подальшому, ОСОБА_4 переніс зазначені металопластикові двері розміром 89х193 см. вартістю 3 303,18 грн. до паркану ТОВ «Земля Томилівська».

Після цього, ОСОБА_4 повернувся до будівлі «З» та ударами ноги, зсередини будівлі, пошкодив кріплення двох металопластикових вікон розмірами 92х80 см., вартістю 847,27 грн. та 134х83 см. вартістю 1 270,91 грн., які також переніс до бетонного паркану ТОВ «Земля Томилівська».

Після цього, ОСОБА_4 перекинув викрадені металопластикові двері та два металопластикових вікна, належних ТОВ «Земля Томилівська», через паркан та по черзі переніс до місця свого проживання.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникнення в інше приміщення, ОСОБА_4 завдав ТОВ «Земля Томилівська» майнової шкоди на загальну суму 5 421,36 грн.

«Епізод ІІ»
На початку серпня 2019 року, у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перелізши через бетонний паркан, проник на територію ТОВ «Земля Томилівська», що розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Томилівка, вул. Центральна, буд. 1 «а». Після чого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов всередину приміщення парника, звідки ударом ноги пошкодив кріплення трьох металопластикових вікон, розмірами 55х122 см. вартістю 767,13 грн. за одиницю, загальною вартістю 2 301,39 грн., належних ТОВ «Земля Томилівська», які далі, перекинувши через паркан, переніс до місця свого проживання.

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникнення в інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_4 завдав ТОВ «Земля Томилівська» майнової шкоди на загальну суму 2 301,39 грн.

«Епізод ІІІ»
На початку серпня 2019 року, у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перелізши через бетонний паркан, проник на територію ТОВ «Земля Томилівська», що розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Томилівка, вул. Центральна, буд 1 «а».

Після чого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з комбайна «ERNTEM MDW» зняв дві акумуляторні батареї марки «CT-140 Energy Box» вартістю 3 262,60 грн. за одиницю, загальною вартістю 6 524,20 грн., належних ТОВ «Земля Томилівська», які в подальшому, перекинувши через паркан, переніс до місця свого проживання.

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникнення в інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_4 завдав ТОВ «Земля Томилівська» майнової шкоди на загальну суму 6 524,20 грн.

«Епізод ІV»
На початку серпня 2019 року, у вечірній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перелізши через паркан, проник не територію ТОВ «Земля Томилівська», що розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Томилівка, вул. Центральна, буд 1 «а».

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вхідних дверей проник до приміщення свинарника, звідки вчинив крадіжку поросят вікової групи 2-4 місяці в кількості 4 штуки, вартістю 416,67 грн. за одиницю, загальною вартістю 1 666,68 грн., належних ТОВ «Земля Томилівська», які помістивши у мішки, в руках переніс до місця свого проживання.

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникнення в інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_4 завдав ТОВ «Земля Томилівська» майнової шкоди на загальну суму 1 666,68 грн.

«Епізод V»
В ніч з 01 вересня 2019 року на 02 вересня 2019 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перелізши через бетонний паркан, проникли на територію ТОВ «Земля Томилівська», що розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Томилівка, вул. Центральна, буд 1 «а».

Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вхідних дверей, проникли до приміщення свинарника, звідки вчинили крадіжку поросят вікової групи 2-4 місяці в кількості 4 шт. вартістю 416,67 грн. за одиницю, загальною вартістю 1 666,68 грн., належних ТОВ «Земля Томилівська», які помістивши у мішки, в руках перенесли до місця проживання ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майно (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали ТОВ «Земля Томилівська» майнової шкоди у розмірі 1 666,68 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати:

- за «Епізодом І», за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення;

- за «Епізодами ІІ-ІV», за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно;

- за «Епізодом V», за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше приміщення.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 за «Епізодом V» належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше приміщення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, а саме в частині злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вони правильно розуміли їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_5 який визнав, що вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, жалкував про вчинене, висловив готовність понести будь-яке покарання, просив не позбавляти волі.
На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав, що вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України та в цій частині надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними в обвинувальному акті, жалкував про вчинене, стверджував, що все повернув власнику.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України відносно ОСОБА_5 не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий (а.с. 196), характеризується посередньо, скарг на нього не надходило (а.с. 197), у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с. 198), на військовому обліку військовозобов`язаних солдатів і сержантів не перебуває (а.с. 199), на обліку Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області не перебуває (а.с. 200), має неповнолітнього сина (а.с. 201), обставини, які помішують покарання активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, неможливе без ізоляції ОСОБА_5 від суспільства і йому має бути призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 призначене покарання, яке не перевищує п`ять років позбавлення волі, зважаючи на те, що в силу ст. 89 КК України він раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає, що наявні підстави, передбачені ч. 1 ст. 75 КК України для його звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку один рік та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В свою чергу, зважаючи на ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обставини їх вчинення, кількість епізодів - 5, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий останній раз вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року (а.с. 186), характеризується негативно (а.с. 181), у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с. 182), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2012 року з синдромом залежності від канабіноїдів (а.с. 183), на військовому обліку військовозобов`язаних солдатів і сержантів не перебуває (а.с. 184), перебуває на обліку Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, як засуджений згідно із вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року (а.с. 185), має неповнолітнього сина (а.с. 188), обставини, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, неможливе без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства і йому має бути призначене покарання ближче до верхньої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі.

Натомість, відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років позбавлення волі та зарахувати у строк відбутого покарання за даним вироком, строк відбутого ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 10 вересня 2019 року до 16 грудня 2019 року три місяці і шість днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судом встановлено, що згідно із вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді трьох років обмеження волі, звільнений з іспитовим строком один рік.

Даних про звільнення ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року не надано.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 23 жовтня 2003 року, у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже, суд вважає, що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року необхідно виконувати самостійно.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із постановою про визнання речовим доказом від 05 вересня 2019 року, металопластикові двері білого кольору розмірами 89х193 см. в кількості 1 шт., вікно металопластикове білого кольору розмірами 92х80 см. в кількості 1 шт., вікна металопластикові білого кольору розмірами 55х122 см. в кількості 3 шт., вікно металопластикове білого кольору розмірами 134х83 см. в кількості 1 шт., визнані речовими доказами.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 05 вересня 2019 року, двоє поросят 2-4 місяця, визнані речовими доказами.

Згідно із постановою про визнання речовим доказом від 05 вересня 2019 року, порося вагою близько 10 кг. вікової групи 2-4 місяця, визнане речовим доказом.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 07 вересня 2019 року, акумуляторну батарею «СТ-140 ENERGY BOX», визнано речовим доказом.

Згідно із п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх необхідно повернути власникам.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 246 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, в строк якого зарахувати строк відбутого ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення з 10 вересня 2019 року до 16 грудня 2019 року три місяці і шість днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року виконувати самостійно.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк один рік, який обчислювати з 07 червня 2021 року.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: металопластикові двері білого кольору розмірами 89х193 см. в кількості 1 шт., вікно металопластикове білого кольору розмірами 92х80 см. в кількості 1 шт., вікна металопластикові білого кольору розмірами 55х122 см. в кількості 3 шт., вікно металопластикове білого кольору розмірами 134х83 см. в кількості 1 шт., двоє поросят 2-4 місяця, порося близько 10 кг вікової групи 2-4 місяця, акумуляторну батарею «СТ-140 ENERGY BOX», - вважати такими, що повернуті власнику - товариству з обмеженою відповідальністю «Земля Томилівська», згідно із розписками від 05 вересня 2019 року та 07 вересня 2019 року.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області