ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/306/20 Номер провадження 11-кп/814/259/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0001269, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2018, за апеляційною скаргою зі змінами обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Крюківського районного суд м. Кременчука від 08.09.2020 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, з середньою технічною освітою, який одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює слюсарем ФОП « ОСОБА_11 », має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_10 засуджено:

- за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки 6 місяців, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.
Відповідно до положень ч.5 ст.74 КК України, звільнено ОСОБА_10 від покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ст.128 КК України, за закінченням строків давності, встановлених ст. 49 цього Кодексу.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 заподіяну кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 3267,18 грн. та моральну шкоду в розмірі 45000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 заподіяну кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 6000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 17.07.2017 року близько 18 год. 40 хв. біля будинку АДРЕСА_3 під час сварки на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_10 з прямим умислом наніс в обличчя ОСОБА_7 рукою стиснутою в кулак не менше одного удару, чим заподіяв останній тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я у виді комплексної черепно-лицевої травми, а саме закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого перелому обох кісток носа, перелому носової перетинки, верхньої щелепи зліва на рівні крайових відділів носової вирізки зі зміщенням, рани спинки носа зліва.
17.07.2017 близько 18 год. 40 хв. біля будинку АДРЕСА_3 внаслідок нанесення ОСОБА_10 не менше одного удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , остання не втрималася на ногах та впала на спину з висоти власного зросту, вдарившись при цьому тазом об асфальтове покриття, втратила свідомість. Потерпіла ОСОБА_7 внаслідок падіння від удару ОСОБА_10 отримала тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у виді закритої травми тазу, а саме перелому лівої бокової маси крижі на рівні ІІІ-го куприкового хребця зі зміщенням по ширині та кутовим зміщенням. Під час нанесення удару в обличчя потерпілій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 діяв зі злочинною недбалістю по відношенню до наслідків своїх дій, оскільки не передбачав заподіяння потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження у виді закритої травми тазу, але повинен був і міг передбачити, що потерпіла може впасти від його удару та отримати травму при падінні на асфальтове покриття.
17.07.2017 близько 18 год. 40 хв. біля будинку №69 по вул. Республіканській в м. Кременчук Полтавської області після нанесення ударів потерпілій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин з прямим умислом наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів в обличчя правою рукою, стиснутою в кулак, чим заподіяв легке тілесне ушкодження у виді синця лобно-скроневої ділянки голови зліва, синця правої надбрівної ділянки обличчя, синця верхньої повіки правого ока.
У поданій апеляційній скарзі зі змінами обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок та застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки на момент вчинення злочину мав на утриманні сина, який не досяг 18-річного віку, залишивши позов потерпілих без розгляду.
Крім того зазначив, що розмір моральної шкоди, стягнутий на користь потерпілим є надмірно великим та не відповідає майновому стану обвинуваченого.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили застосувати амністію до обвинуваченого; прокурора та потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які не заперечували проти застосування амністії до обвинуваченого, перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 ст. 122, ст.128, ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу.
Згідно частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно частини 1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому (ч.1 ст. 129 КПК України). При вирішенні цивільного позову суд керується нормами ст. ст. 127-130 КПК України та цивільного законодавства, зокрема, ст. 23, 1166-1168 ЦК України.
Відповідно до вимог статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як визначено у статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироку суду та встановлено під час апеляційного розгляду кримінального провадження, моральна шкода, спричинена ОСОБА_7 і ОСОБА_8 діями обвинуваченого ОСОБА_10 виразилася у довготривалому лікуванні та болісних відчуттях потерпілих через тривалий час після нанесення тілесних ушкоджень
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховував характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнали потерпілі, їх стан здоров`я, а також майновий стан обвинуваченого.
З огляду на викладене, враховуючи принцип розумності та справедливості,а також критерій розумної сатисфакції,суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та визначив розмір завданої ОСОБА_7 і ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 45000 гривень та 6000 гривень відповідно, який є обґрунтованими, співмірним та достатнім для відновлення потерпілими свого стану здоров`я та звичного образу життя, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Крім того, ч.3 ст.129 КК України визначено підставу залишення цивільного позову у кримінальному провадженні без розгляду, а саме - У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу (у разі неприбуття у судове засідання цивільного позивача, його представника чи законного представника).
Як вбачається із змісту вироку та матеріалів справи, обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ст.128, ч.1 ст.125 КК України, цивільні позивачі потерпілі ОСОБА_12 брали участь у судовому розгляді та з`являлись до суду, а тому у даному випадку відсутні передбачені КПК підстави для залишення цивільних позовів потерпілих без розгляду.
Щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні умисних кримінальних правопорушень 17.07.2017, які, у свою чергу, не є тяжкими або особливо тяжкими, до набрання чинності закону України «Про амністію у 2016 році» (набрав чинності 07.09.2017).
Згідно копій свідоцтва про народження, ОСОБА_10 має сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. «в» ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обмеження щодо застосування амністії до ОСОБА_10 , визначенні ст.9 закону України «Про амністію у 2016 році» - відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає за можливе звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання за вироком Крюківського районного суд м. Кременчука від 08.09.2020 на підставі п. «В» ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_14 зі змінами задовольнити частково.

Вирок Крюківського районного суд м. Кременчука від 08.09.2020 відносно ОСОБА_10 . - змінити.

На підставі п. «В» ст.1, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_10 від покарання, призначеного вироком Крюківського районного суд м. Кременчука від 08.09.2020.

В іншій частині вирок Крюківського районного суд м. Кременчука від 08.09.2020 щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4