Справа № 713/721/21
Провадження №1-кс/713/110/21
УХВАЛА
іменем України

09.04.2021 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000076 від 05.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000076 від 05.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України.

В клопотанні вказував, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2021 року до Вижницького РВП надійшов рапорт начальника УБН майора поліції ОСОБА_4 про те, що в ході отриманої оперативної інформації стосовно осіб, які можуть збувати наркотичні засоби та психотропні речовини на території Вижницького району оперативними працівниками УБН в Чернівецькій області ДБН НП України був зупинений ОСОБА_5 , який 05.04.2021 року біля 02:45 год. неподалік Лукавецької ЗОШ намагався збути 91 (дев`яносто одну) таблетку психотропної речовини.

Відомості про вказаний факт 05.04.2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час ОМП перехрестя вул. Центральна та вул.О.Киселиці в с. Лукавці, Вижницького району на капоті автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору було виявлено та вилучено пластикову ємність синього кольору із наявними на ній надписами іноземною мовою в якій знаходилися таблетки білого кольору із витисненням на них у вигляді «тюльпана» в кількості 91 (дев`яносто одна) штука.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/126-21/2660-НЗПРАП від 05.04.2021 року надані на дослідження таблетки в кількості 91 штука містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено МДМА (3,4 метилендіоксиамфетамін). Загальна маса МДМА (3,4 метилендіоксиамфетамін) становить 5,6819 грам.

05.04.2021 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, незаконно придбав в невстановленому досудовим розслідуванням місці 5,6819 грам психотропної речовини яка є особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено МДМА (3,4 метилендіоксиамфетамін) без мети подальшої її збуту. В подальшому ОСОБА_5 не повідомивши органи влади про її незаконне придбання незаконно її зберігав, без мети подальшої її збуту.

05.04.2021 року дане кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.

05.04.2021 громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

05.04.2021 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 було проведено його особистий обшук в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 ; посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 ; реєстраційний талон на транспортний засіб марки «Nisan» номерний знак НОМЕР_4 ; металеву монету із наявним на ній надписом «Учасник бойових дій»; зв`язка ключів (1 ключ від ТЗ; 1 від приміщення;);

Мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 було визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження за №0000076, як речовий доказ.

Таким чином, є достатні підстави для накладення арешту на мобільний телефон, оскільки дані речі будуть використані органом досудового розслідування як речові докази у кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речового доказу, виникла необхідність накладенні арешту на мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , який на даний час знаходиться при матеріалах кримінального провадження у Вижницькому РВП, що в м. Вижниця по вул. Р. Шухевича,4, Чернівецької області.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 , який на даний час знаходиться при матеріалах кримінального провадження у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області, що в м.Вижниця по вул.Р.Шухевича, 4, Чернівецької області, як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

В судове засідання прокурор ОСОБА_6 не з`явився, до початку розгляду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, до початку розгляду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.04.2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

05.04.2021 року дане кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.

05.04.2021 громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

05.04.2021 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чихлі, IMEI 1: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 від 05.04.2021 року мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000076, як речовий доказ.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1. перелік майна, на яке накладено арешт; 2. підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчий суддя врахувавши обставини, передбачені ст.173 КПК України, вважає, що слідчим у своєму клопотанні доведено, що тимчасово вилучений мобільний телефон може бути використаний в якості речового доказу, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, користуватися та розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1