Справа № 694/671/21
провадження № 1-кс/694/359/21
УХВАЛА

про арешт майна та надання дозволу на його реалізацію

22.04.2021 року м.Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Звенигородка клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна та надання дозволу на його реалізацію у кримінальному провадженні № 0000220,-
ВСТАНОВИВ:
19.04.2021 року в провадження слідчого судді Звенигородського районного суду надійшло клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 14.04.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в якому просить накласти арешт на рибу виду карась у кількості 23 одиниці, підлящ у кількості 16 одиниць, товстолоб у кількості 22 одиниці, судак у кількості 3 одиниці, рак у кількості 4 одиниці, яка була вилучена під час огляду місця події 14.04.2021 та являється предметом злочину кримінальному провадженні 0000220; Реалізувати рибу виду карась у кількості 23 одиниці, підлящ у кількості 16 одиниць, товстолоб у кількості 22 одиниці, судак у кількості 3 одиниці, рак у кількості 4 одиниці, яка була передана на зберігання головному державному інспектору УДАРГ у Черкаській області ОСОБА_4 , так як вона належить до речових доказів , що підлягають швидкому псуванню; Кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок ГУНП в Черкаській області 2650 ДКСУ в м. Києві МФО 820172 РДПО 40108667.
Обґрунтовуючи клопотання, дізнавач зазначає, що 14.04.2021 року близько о 06:50 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в річці Гнилий Тікич, в адміністративних межах АДРЕСА_1 , здійснив незаконний вилов риби, а саме карася у кількості 23 одиниці, підляща у кількості 16 одиниць,товстолоба у кількості 22 одиниці, судака у кількості 3 одиниці, рак у кількості 4 одиниці за допомогою забороненого знаряддя вилову, а саме рибальської сітки у кількості однієї штуки.
Вилучена риба була передана на зберігання головному державному інспектору УДАРГ у Черкаській області ОСОБА_4 , так як вона належить до речових доказів, що піддаються швидкому псуванню, підлягає до реалізації.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст.249 КК України незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Дізнавачем СД Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання риби виду : карась у кількості 23 одиниці, підлящ у кількості 16 одиниць, товстолоб у кількості 22 одиниці, судак у кількості 3 одиниці, рак у кількості 4 одиниці, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному проваджені речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.
Фіксація речових доказів а саме вилученої в ході огляду місця події риби проведена шляхом фотографування. Опису її в протоколі огляду місця події.
Відповідно до ч.6 ч.7 ст.100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіально юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України
Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям зазначеним у п.4 ч.2 ст.167 КПК України.
Приймаючи до уваги те, що вилучена в ході огляду місця події по кримінальному провадженні риба відповідає критеріям, зазначеним п.4 ч.2 ст.167 КПК України, накладення арешту на неї є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.
У зв`язку із викладеним дізнавач вважає наявними підстави для арешту майна.
До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у клопотанні зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі дізнавача.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000220 від 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Так, слідчим суддею встановлено, що 15.04.2021 року на підставі ст.98 КПК України дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами та визначення їх місця зберігання, а саме: оглянуту під час проведення огляду місця події 14.04.2021 рибу виду: карась у кількості 23 одиниці, підлящ у кількості 16 одиниць, товстолоб у кількості 22 одиниці, судак у кількості 3 одиниці, рак у кількості 4 одиниці визнано речовим доказом, та передано на зберігання під розписку головному державному інспектору УДАР в Черкаській області, так як вона належить до речових доказів, що піддаються швидкому псуванню, підлягає до реалізації.
До клопотання додано витяг з ЄРДР №0000220 від 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, постанову про визнання речовими доказами від 15.04.2021 року, постанову про призначення експертизи від 15.04.2021, рапорт від 14.04.2021 року, протокол огляду місця події від 14.04.2021 року, пояснення ОСОБА_5 від 14.04.2021, розписка ОСОБА_4 від 14.04.2021, розрахунок збитків.
Частиною 1 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого за погодженням з прокурором або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.
Згідно з п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у п.п. 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для

забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 2 ч. 2 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що на даний час є необхідність накласти арешт на вказане вище майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, та дозволити його реалізацію у відповідності до ч.6 ст.100 КПК України.
Такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним та виправданим.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-175, 369-372 КПК України,слідчий суддя -
у х в а л и в:
Клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна та надання дозволу на його реалізацію у кримінальному провадженні № 0000220 - задовольнити.
Накласти арешт на рибу виду карась у кількості 23 одиниці, підлящ у кількості 16 одиниць, товстолоб у кількості 22 одиниці, судак у кількості 3 одиниці, рак у кількості 4 одиниці, яка була вилучена під час огляду місця події 14.04.2021 та дозволити її реалізацію.
Кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок ГУНП в Черкаській області 2650 ДКСУ в м. Києві МФО 820172 РДПО 40108667.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1