ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/481/21 Справа № 932/2031/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, утриманців не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше несудимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 000051,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 травня 2021 року включно, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн, та роз`ясненням підозрюваному його процесуальних обов`язків у разі внесення застави.
Рішення суду обґрунтовано тим, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, заявлені слідчим та прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний неодружений, утриманців не має, місця проживання не має, не працює, а тому, з високим ступенем ймовірності, підозрюваний може вживати заходів до переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, впливати на свідків, а тому інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та не зможе запобігти визначеним ризикам.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування посилається на те, що прокурором до суду не надано належних доказів того, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Звертає увагу на те, що підозрюваний допомагає слідству та надає необхідні покази, визнає свою вину у вчинення інкримінованого йому злочину.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо недоведеності наявності визначених судом ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 09 березня 2021 року до ЄРДР за № 0000051 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
10 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину; протоколами огляду; протоколом допиту свідків; протоколом затримання; іншими матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та який відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому, враховуючи, що ОСОБА_4 , не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та доведеного джерела доходу, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання або вчинити інше кримінальне правопорушення, також підозрюваному відомі повні анкетні данні свідків, їх місце проживання та роботи, тому може незаконно впливати на них.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів, також зважає на визначення судом першої інстанції ОСОБА_4 застави в мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 гривень, що в повній мірі відповідає вимогам ч. 3 ст. 183, ч.4 та ч. 5 ст. 182 КПК України та є достатньою мірою, у разі її сплати для гарантування виконання підозрюваним накладених на нього обов`язків, та не є непомірним.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_4 з визначенням застави відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3