Справа № 474/315/20
Провадження № 1-кс/474/93/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про скасування арешту на майно
02.04.21 р.
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
без участі: фактичного власника майна - ОСОБА_3 ;
власника майна ОСОБА_4 ;
слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 17.05.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на мотоцикл марки «Lifan LF150-2E», шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, який був накладений ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду від 19.05.2020 року, для забезпечення збереження речового доказу. Свої вимоги мотивує тим, що дане кримінальне провадження розслідується довгий термін при цьому всі необхідні судові експертизи проведені та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Заявник (фактичний власник майна) ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду заявою (вх. №1196 від 02.04.2021 р.), в якій просить проводити розгляд вказаного клопотання в його відсутність, вимоги клопотання підтримує повністю та наполягає на його задоволенні.
Власника майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з телефонограмою (№223 від 01.04.2021 р.), в якій просить проводити розгляд вказаного клопотання в його відсутність, не заперечує проти задоволення клопотання.
Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою (вх. № 1191 від 01.04.2021 р.) про розгляд даного клопотання в її відсутність, не заперечила проти скасування арешту на майно, в частині скасування щодо права користування, з огляду на те, що експертне дослідження цього речового доказу (мотоцикла) у цьому ж кримінальному провадженні закінчено, отримано висновки експерта. При цьому зазначила про необхідність залишити тимчасову заборону права на відчуження та розпорядження, так як досудове розслідування на даний час ще триває.
Враховуючи, що учасники судового розгляду повідомлялись належним чином про розгляд клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя, відповідно до положень ст.ст. 172, 174 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання в межах заявлених та обґрунтованих вимог у відсутність особи, яка його подала, власника майна на підставі зазначених в клопотанні доводів та наданих на їх обґрунтування доказів.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових)дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи вразі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянув клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Згідно ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт було накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді від 19.05.2020 р., в кримінальному провадженні № 0000155 від 17.05.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження) з метою збереження вказаного мотоциклу, як доказу, накладено арешт, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам
Судове рішення, яким закінчується кримінальне провадження не ухвалене, та слідчим кримінальне провадження не закрито, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває майже одинадцять місяців.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду від 19.05.2020 року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).
З огляду на викладене, враховуючи думку слідчого щодо можливості зняття арешту з речового доказу в частині права користування з огляду на проведення їх експертного дослідження, та ті обставини, що арешт на транспортний засіб був накладений з метою збереження речового доказу, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває майже одинадцять місяців, та за цей час жодній особі не повідомлено про підозру та не пред`явлено обвинувачення, не проведено будь-яких ефективних слідчих та процесуальних дій, які б сприяли встановленню винної особи або спростували доводи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто встановлення істини у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт мотоциклу в частині заборони щодо користування ними, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
В частині скасування арешту щодо заборони відчуження та розпорядження цим майном, то слідчий суддя вважає такі дії передчасними, в зв`язку з не закінченням досудового розслідування, під час якого може виникнути необхідність у проведення нових чи додаткових експертиз, з огляду на що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170, 174 ,350,376 КПК України ,-
ВИРІШИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 17.05.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19.05.2020 року на транспортний засіб мотоцикл марки «Lifan LF150-2E», шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, в частині заборони щодо користування цим мотоциклом.
Залишити тимчасову заборону права на відчуження та розпорядження мотоциклом марки «Lifan LF150-2E», шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.
Мотоцикл марки «Lifan LF150-2E», шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, повернути фактичному власнику майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскарженню в апеляційному порядку ухвала не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1