КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/4254/21 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1761/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року у справі №761/4254/21 та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, про невідповідність висновків слідчого судді обставинам справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення скарги та їх неповне з`ясування, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що зміст повідомлення про підозру не містить чітко зафіксованих обставин подій, як передбачає пункт 6 частини 1 статті 277 КПК України, яким би передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.
Крім того апелянт зазначає, що поза увагою слідчого судді залишено те, що виходячи з тексту повідомлення про підозру, на підтвердження зв`язку підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями, орган досудового розслідування не посилається на переконливі фактичні обставини встановлені під час досудового розслідування, а вживає вирази, що ОСОБА_7 діяв "за попередньою змовою з відповідними та невстановленими досудовим розслідуванням особами", тощо і сукупність наведених фактичних обставин не дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень є обґрунтованою, що дає підстави для складання письмового повідомлення про підозру.
За таких обставин, проігнорувавши те, що орган досудового розслідування під час повідомлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, яка оскаржується, чітко не вказав про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку з цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що скарга захисту не підлягає до задоволення.
В судове засідання підозрюваний його захисник та прокурор не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
При цьому слід зазначити, що від прокурора у даному кримінальному провадженні надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, однак дослідивши матеріали справи, вбачається, що прокурором неодноразово подавалися клопотання про відкладення, які судом задовольнялися, однак враховуючи таку позицію сторони обвинувачення та строки розгляду даної категорії справи, відповідно до вимог ст. 422 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В обґрунтування скарги зазначив, що 02.06.2020 року ОСОБА_7 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України.
29.10.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра є необґрунтованою, відсутні безпосередні докази про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, не вказано його роль, а також не встановлено яким чином він вчиняв інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а тому підозра від29.10.2020 року підлягає скасуванню.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя встановила, що з матеріалів кримінального провадження, наданих на обґрунтування підозри ОСОБА_7 вбачається, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257; ч.2 ст.15, п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК України, обґрунтовується наступними відомостями, а саме: протоколом затримання особи підозрюваного від 02.06.2020 року; протоколом допиту підозрюваного від 29.07.2020 року; протоколом про зміну раніше повідомленої підозри від 29.10.2020 року; рапортом слідчої ГУ НП в Київській обл. ОСОБА_10 від 01.06.2020 року; протоколом огляду від 20.08.2020 року; протоколом огляду від 02.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.08.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.06.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2020 року, свідок ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.06.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2020 року, свідок ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.08.2020 року.
Сукупність таких фактичних даних, на думку слідчого судді, вказує на причетність ОСОБА_7 до правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
При цьому, слідчий суддя зазначала, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження.
Стосовно доводів сторони захисту з приводу необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вказала, що вони спростовуються отриманими на даному етапі досудового розслідування відомостями, які задокументовані у відповідний спосіб і які на переконання слідчого судді, вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення /рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі»/.
З урахуванням встановленого, слідчий суддя вважала, що доводи сторони захисту є неспроможними, та згідно досліджених матеріалів під час розгляду скарги не встановлено порушень кримінально-процесуального законодавства щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 , в зв`язку з чим не вбачала, передбачених законом підстав, для задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 .
Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як вбачається зі оскаржуваної ухвали всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг би вчинити правопорушення про які йому було повідомлено.
В ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, встановлено, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_7 29.10.2020 року підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.257; ч.2 ст.15, п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК України.
Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.
Доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що зміст повідомлення про підозру не містить чітко зафіксованих обставин подій, як передбачає пункт 6 частини 1 статті 277 КПК України, яким би передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність, тобто не відповідність повідомлення про підозру, вимогам ст. 277 КПК Україниапеляційний суд визнає неспроможними, оскільки дані недоліки змісту письмового повідомлення про підозру не є такими вагомими, що суттєво вплинули на порядок повідомлення про підозру або порушення прав ОСОБА_7 , як учасника кримінального провадження, а тому за відсутності інших обставин, що дають підстави ставити під сумнів обґрунтованість підозри, не можуть являтися причиною для скасування підозри.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4