Справа № 199/6191/21
Провадження (1-кс/199/1106/21)
УХВАЛА
іменем України

13.08.2021 року м.Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про накладання арешту на майно по кримінальному провадженню №0000374 від 12.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2021 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про накладання арешту на майно по кримінальному провадженню №0000374 від 12.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 11.08.2021 до ВП № 1 ДРУП надійшло повідомлення головного, судового експерта НДЕКЦ МВС ТСЦ № 1249 про те, що 11.08.2021 під час огляду транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено підробку ідентифікаційного номеру кузова. (ЖЄО № 23999 від 11.08.2021).

12.08.2021 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000374, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України

12.08.2021 дізнавачем СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання, а саме автомобілю марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключі від вказаного т/з.

В своєму клопотанні дізнавач сектору дізнання зазначає, що існує ризик того, що вказаний транспортний засіб може бути приховуваний, пошкоджений, може відбутися його псування, зникнення, втрата, знищення, перетворення, пересування, передача, відчуження або використання.

Крім того, дізнавач сектору дізнання в клопотанні зазначає, що транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому метою арешту майна є збереження вказаних речових доказів, як речового доказу, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання дізнавача сектору дізнання та просив його задовольнити, також зазначив, що вірною вважати дату проведення огляду місця події саме 11.08.2021 року, а не 11.06.2021 року як зазначено, вважати це механічною помилкою.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю необхідним задовольнити подане клопотання, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Витягу з кримінального провадження №0000374, внесеного до ЄРДР 12.08.2021, зафіксовано, що 11.08.2021 до ВП № 1 ДРУП надійшло повідомлення головного, судового експерта НДЕКЦ МВС ТСЦ № 1249 про те, що 11.08.2021 під час огляду транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено підробку ідентифікаційного номеру кузова. (ЖЄО № 23999 від 11.08.2021).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання суд враховує, предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи дізнавача сектору дізнання про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт зазначеного майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1,4 ст.107 КПК України, за відсутності клопотань сторін, під час ухвалення даного рішення, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про накладання арешту на майно по кримінальному провадженню №0000374 від 12.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України задовольнити.

2. Накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво на т/з та ключі від вказаного т/з, з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

3. Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

4. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

5. Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1