Справа № 947/3212/21
Провадження № 1-кс/947/1251/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000080 від 27.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 27.01.2021 до ЧЧ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вжиття заходів правового характеру до невстановлених осіб, яків період часу з 07:00 год. по 14:00 год. 27.01.2021, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли у квартиру АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, звідки таємно викрала золоті прикраси. Сума матеріального збитку встановлюється.

В ході проведення першочергових слідчих розшукових дій, спрямованих на викриття особи, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, було проведено невідкладну слідчу дію, а саме огляд місця події.В ході огляду місця події 27.01.2021, тобто ділянку місцевості, розташованої за адресую: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, між будинками №10/5 та 10/6, було виявлено та вилучено: автомобіль марки Hyundai Elantra, в кузові сірого кольору, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову - НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля марки Hyundai Elantra, в кузові сірого кольору, 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , запаковано у спеціальний пакет; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія - НОМЕР_3 , запаковано у спеціальний пакет; мобільний телефон марки IPhone SE, в корпусі чорно-сірого кольору, IMEI: НОМЕР_4 ; флеш-накопичувач, білого кольору з написом Яхиб.

Дані речі, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та використовувались, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, вказавши, що автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки в автомобілі був вилучений флеш-накопичувач, на якому міститься інформація, яка має відношення до кримінального правопорушення.

Представник власника майна заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши що клопотання необґрунтована, не зрозуміло яке відношення автомобіль має до кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положення ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Так, частина вилученого майна відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені мобільний телефон та флеш-накопичувач можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості обставин викрадення майна, шляхом проникнення до житла, а також осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до долученої до матеріалів клопотання постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів від 28.01.2021 року, вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000080 від 27.01.2021 року.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту частини майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з вказаними речами, а не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на автомобіль марки Hyundai Elantra, ключі від автомобіля марки Hyundai Elantra, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія - НОМЕР_3 , слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення, в порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, необґрунтовано, що вказане майно відповідає хоча б одному із вищевказаних критеріїв, та взагалі не доведено відношення майна до кримінального провадження, відсутні підстави вважати, що майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Крім того, власником автомобіля, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , тому перевіряючи наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування слідчий суддя зазначає, що на даний час обмеження права власності ОСОБА_7 , шляхом накладення арешту на автомобіль, вказане у клопотанні стороною обвинувачення майно - є нерозумним, а стороною обвинувачення не доведено, що вказана особа має відношення до кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину вилученого майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення частини майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000080 від 27.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки IPhone SE, в корпусі чорно-сірого кольору, IMEI: НОМЕР_4 . флеш-накопичувач, білого кольору, з написом Яхиб, із забороною відчуження, користування та розпорядження майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1