ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рівне, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, із вищою технічною освітою, директора головного конструктора КП СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
у рамках кримінального провадження №0001215 від 25 травня 2021 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 31 травня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2021 року задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави за матеріалами кримінального провадження №0001215, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що еквівалентно 681 000 грн., поклавши на останнього відповідні обов`язки.
В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя вказала на наявність обґрунтованої підозри, доведеність стороною обвинувачення наявності ризиків зазначених в клопотанні, а для запобігання встановленим ризикам недостатньо обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.
З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з істотним порушенням норм процесуального законодавства, не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що підозра оголошена ОСОБА_8 є необґрунтованою, а ризики зазначені слідчим та прокурором відсутні.
Відзначив, що на думку сторони захисту, Октябрський районний суд м. Полтави не є належним судом щодо розгляду клопотання слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Полтава ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та підозрюваного, а також заперечення прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Частиною 4 статті 176 КПК України передбачено, зокрема, що під час досудового розслідування, запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також, згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.
Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що у провадженні ТУ ДБР розташованого в місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 від 20 квітня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що під час розслідування кримінального провадження №0001215 від 20 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 364 КК України встановлено, що службові особи КП СПБ «Арсенал», ТОВ «Марс Девелопмент», Національного комічного агенства України, Фондудержавного майна України та інших осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, у період з 2010-2021 року здійснили завуальовану приватизацію (відчуження) об`єкта нерухомості КП СПБ «Арсенал», який не підлягав приватизації (тобто відчуженню у будь -який спосіб), а саме приміщення механо-промислового корпусу №3-А загальною прощею 9409, 50 м2, яке розташоване в АДРЕСА_2 , чим заподіяли шкоду державним інтересам у сумі 80 629 200 грн, кваліфікуються за ч. 2 ст. 233 КК України.
За вказаним фактом 25 травня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України, як незаконна приватизація державного майна, тобто приватизація державного майна, яке не підлягає приватизації згідно із законом, що призвело до незаконної приватизації майна державної власності у великих розмірах, вчинене групою осіб за попередньою змовою. Наведені в клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. У судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Згідно вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , у сукупності дані про особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини цього правопорушення.
Зазначені висновки слідчий суддя належно обґрунтував матеріалами клопотання.
Колегія суддів на даному етапі розгляду справи, погоджується з висновками слідчого судді в частині обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , оскільки надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Також, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині наявності ризиків передбачених пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також, належно обґрунтованим та законним є рішення слідчого судді і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1 - 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім, того ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином вмотивував свої висновки та з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, відповідно до вимог КПК України обґрунтовано застосував запобіжний захід, який на даному етапі слідства є адекватним превентивним заходом, а доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з правильністю визначення слідчим суддею розміру застави з таких міркувань.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визначив ОСОБА_8 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень.
Визначаючи саме такий розмір застави, слідчий суддя не в повній мірі врахував вимоги ст. 182 КПК України, оскільки, на думку колегії суддів, при вирішенні вказаного питання слідчий суддя не встановив, а сторона обвинувачення не надала даних, які б слугували підставою для встановлення гранично максимального розміру застави для цієї категорії злочинів.
Твердження сторони обвинувачення, що збитки, які заподіяні державним інтересам у результаті незаконного відчуження корпусу №3-А загальною площею 9 409, 50 м2 який не підлягає приватизації, становить 80 629 200 грн не може бути достатньою підставою для визначення максимальної межі, встановленої ст. 182 КПК України для особливо тяжкого злочину.
Майновий стан підозрюваного слід враховувати для вирішення питання про помірність розміру застави. Високий рівень матеріального забезпечення підозрюваного чи членів його сім`ї сам по собі також не може розцінюватися як обставина, яка слугує визначенням максимально встановленої законом межі при визначенні розміру застави, оскільки безпосередньо не стосується обставин інкримінованого підозрюваному правопорушення. Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя не вмотивував свої висновки на обґрунтування застосування максимальної межі для застосування застави.
Тому, враховуючи наведене, з урахуванням відомостей щодо особи підозрюваної та наведених в ухвалі ризиків колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500 гривень, адже такий розмір застави буде помірним для підозрюваного та достатнім для запобігання ризикам і забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан.
Судом взято до уваги посилання сторони захисту на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 травня 2021 року, однак воно є передчасним, оскільки така перевірка передбачається під час розгляду справи по суті. Станом на час розгляду клопотання слідчим суддею, орган досудового розслідування, відповідно до постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 є ТУ ДБР розташоване у місті Полтаві який відноситься до територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтава.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Такими чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині визначення розміру застави, із ухваленням в цій частині нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст.405, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави скасувати, в цій частині постановити нову ухвалу, якою визначити заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 340 500 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4