Провадження № 1-в/638/524/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 « Про зменшення строку кримінального покарання, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким », -
В С Т А Н О В И В :
19.07.2021 з ДУ « Олексіївська виправна колонія ( №25 ) » до райсуду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 « Про зменшення строку кримінального покарання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким », в якому останній посилався на те, що він відбуває міру кримінального покарання в зазначеній установі за вироком Ізюмського міськрайсуду м. Харківської області від 21.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, з застосування приписів ст. 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.
Під час досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню, він на протязі 1 року 5 місяців він утримувався в ДУ «Харківському слідчому ізоляторі».
Оскільки під час його попереднього ув`язнення умови тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» були неналежними, вважає що наявні підстави для зменшення строку покарання або заміни покарання більш м`яким, чи застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Окрім того, зазначає, що у нього наявні пом`якшуючі обставини, так як він працює, у вільний час займається спортом, має двох дітей.
У судове засідання засуджений ОСОБА_3 , прокурор та представник ДУ « Олексіївська виправна колонія ( №25 ) » не прибули, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, засуджений ОСОБА_3 та прокурор надали суду заяви щодо розгляду клопотання за їх відсутності, представник установи виконання покарання про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення судового розгляду до суду не звернувся.
При таких обставинах на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути с лопотання за їх відсутності за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання засудженого ОСОБА_3 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні, з досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 встановлено, що вироком Ізюмського міськрайсуду м. Харківської області від 21.06.2019, який було змінено в частині призначеного покарання ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 29.08.2019 ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, з застосування приписів ст. 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 визначено рахувати з 12.02.2019, міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, залишена тримання під вартою в ДУ « Харківський слідчий ізолятор ».
Крім того, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він прибув для відбуття призначеного вищезазначеним вироком суду кримінального покарання з ДУ « Харківський слідчий ізолятор » до ДУ « Олексіївська виправна колонія ( №25 ) ». Початок строку відбуття покарання з 12.02.2019, кінець строку відбуття покарання 12.02.2024.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно до приписів ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Тобто обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання кримінальний закон передбачає відбуття засудженим за вчинення тяжкого злочину не менше двох третин строку покарання.
Відповідно до приписів ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;
3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
На час розгляду клопотання, ОСОБА_3 , який вироком суду засуджений за вчинення тяжкого злочину, з призначеного йому покарання у виді 5 років позбавлення волі відбув більше половини, але менше двох третин строку призначеного покарання.
Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув менше двох третин строку призначеного покарання, до нього в силу вимог закону не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.
Приписами ч. 3 ст. 82 КК України передбачено, що головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
При цьому, відповідно до п. 17 постанови ПВСУ від 26.04.02 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
З матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.02.2019. Під час тримання в ДУ « Олексіївська виправна колонія ( №25 ) » допускав порушення вимог режиму тримання, за що на нього 24.10.2019 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, за час відбування покарання заохочень немає, до праці ставиться посередньо. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу не подає. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває. За весь період відбування покарання характеризується посередньо.
Такі відомості відносно засудженого ОСОБА_3 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Клопотання ОСОБА_3 про зменшення йому строку покарання у зв`язку з неналежними умовами тримання в слідчих ізоляторах також не підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги не грунтуються на нормах діючого КПК України та КК України.
При цьому, згідно ч. 1, 5, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Норми діючого КПК України та норми діючого КК України не передбачають підстав для зменшення строку покарання у зв`язку з неналежними умовами тримання в слідчому ізоляторі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 81, 82 КК України суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 « Про зменшення строку кримінального покарання, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким », - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1