печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , у липні 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 отримав пропозицію від невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я « ОСОБА_6 », щодо реєстрації на своє ім`я суб`єкта господарської діяльності за грошову винагороду в розмірі 300 грн., тобто внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, що відповідно до закону подаються для проведення державної перереєстрації юридичної особи.

Усвідомлюючи противоправний характер таких дій, запропонованих йому не встановленою особою, ОСОБА_5 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, з метою отримання грошової винагороди та з корисливих спонукань, передав невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_6 » документи, що посвідчують його особу, а саме: паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 22.03.2018 року органом 8027 та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 .

На підставі наданих ОСОБА_5 , документів, невстановленою досудовим розслідуванням особою та за невстановлених обставин виготовлено:

- акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Стіфкет» () від 06.07.2018 року, який містив завідомо неправдиві відомості про прийняття у власність ОСОБА_5 частки у статутному капіталі ТОВ «Стіфкет» у розмірі 100%;

- протокол №2 загальних зборів учасників ТОВ «Стіфкет» від 06.07.2018 року, який містив завідомо неправдиві відомості про призначення директором ТОВ «Стіфкет» ОСОБА_5 , а також завідомо неправдиві відомості про збільшення статутного капіталу ТОВ «Стіфкет» до розміру 385 000 грн., що становить 100% статутного капіталу товариства, власником якого є ОСОБА_5 .

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, ОСОБА_5 попередньо отримавши відомості від невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_6 » про подальші дії, 06.07.2018 року прибув до Шостої Київської державної нотаріальної контори, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 13-А де засвідчив своїм підписом надані йому документи, а саме:

- акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Стіфкет» () від 06.07.2018 року, який містив завідомо неправдиві відомості про прийняття у власність ОСОБА_5 частки у статутному капіталі ТОВ «Стіфкет» у розмірі 100%;

- протокол №2 загальних зборів учасників ТОВ «Стіфкет» від 06.07.2018, який містив завідомо неправдиві відомості про призначення директором ТОВ «Стіфкет» ОСОБА_5 , а також завідомо неправдиві відомості про збільшення статутного капіталу ТОВ «Стіфкет» до розміру 385 000 грн., що становить 100% статутного капіталу товариства, власником якого є ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків службової особи та засновника підприємства, а також, не маючи навиків та наміру здійснювати таку діяльність, не формуючи статутний капітал, діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні грошової винагороди, а також розуміючи, що засвідчуючи власним підписом реєстраційні документи ТОВ «Стіфкет», він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації відомостей про юридичну особу, вчинив такі дії.

Підписавши документи, ОСОБА_5 одночасно взяв на себе обов`язки передбачені ч. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, ст. 67 Конституції України, розділу третього Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст. 16, 47, 168 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в частині ведення фінансово-господарської діяльності, організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій по керівництву вказаним підприємством, розпорядження його майном та коштами, ведення бухгалтерського і податкового обліку, нарахування і своєчасності сплати до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів), усвідомлюючи при цьому покладену на нього відповідальність і настання суспільно - небезпечних наслідків, оскільки не мав наміру приймати жодної участі у подальшому веденні фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства.

У подальшому, невстановленою досудовим розслідування особою подано підписані ОСОБА_5 , вищевказані документи державному реєстратору, на підставі яких, 12.07.2018 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 205-1 КК України.

24.09.2020 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 205-1 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений кримінальний проступок, а саме за ч. 1 ст. 205-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по даній справі відсутні.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 24.09.2020 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Речові докази:

- документи, які постановою слідчого від 22.06.2020 року визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1