Справа № 215/3344/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000165 від 19.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

20.05.2021 Слідчий СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 18.05.2021 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрілись у невстановленому слідством місці та в ході спілкування у них виник злочинний прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення. Таким чином, ОСОБА_5 вступивши у попередню змову про вчинення злочину групою осіб, разом зі співучасником злочину ОСОБА_6 , реалізуючи свій зазначений вище злочинний умисел, підшукали знаряддя вчинення злочину, а саме: автомобіль марки ЗАЗ110206, 2005 року випуску, р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , гранатового кольору, який належить батьку ОСОБА_6 ОСОБА_7 , та реалізації свого раптово виниклого зазначеного вище прямого умислу поїхали до Тернівського району м. Кривого Рогу, де у нічний час скоїли чотири епізоди крадіжок майна. 19.05.2021 на автодорозі Р-74 був зупинений автомобіль марки ЗАЗ110206, 2005 року випуску, р/н НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », гранатового кольору, в якому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, недопущення затримки проведення огляду, втрати слідів кримінального правопорушення на місці зупинки вищевказаного транспортного засобу було проведено огляд вищевказаного автомобіля, в якому виявлено викрадені речі та предмет зовні схожий на пістолет. Під час огляду вилучено автомобіль марки «ЗАЗ» моделі 110206, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , гранатового кольору.

19.05.2021 майно, котре було вилучено на підставі протоколу огляду від 19.05.2021 року, постановою слідчого визнано речовим доказом.

Так як вказаний автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України, використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, його було тимчасово вилучено.

Зважаючи на викладене, слідчий вважає, що з метою збереження речових доказів, запобігання їх пошкодження або псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідно накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ» моделі 110206, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , гранатового кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, користування даним автомобілем та визначити його місце зберігання у ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності та його підтримку.

Власник автомобілю ОСОБА_7 , будучи повідомленим про розгляд клопотання у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2, ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за розслідувань за №0000165 від 19.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також протокол огляду місця події від 19.05.2021, рапорти отримані по лінії 102, рапорт інспектора поліції, протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи допитів потерпілих, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу, копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , протоколи затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 19.05.2012, постанову про долучення до кримінального провадження речових доказів від 19.05.2021, якими, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності ті інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в матеріалах досудового розслідування вбачається наявність правової підстави для арешту вказаного майна та достатність доказів, що зазначене майно відповідає критеріям, вказаним у ч.1 ст.167 КПК України.
Так, в силу ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий та прокурор довели наявність підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 19.05.2021 огляду зазначеного в клопотанні майна, що може містити відомості про факти чи обставини, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно: автомобіль «ЗАЗ» моделі 110206, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , гранатового кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 .

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання про накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ» моделі «110206», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , гранатового кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ» моделі 110206, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , гранатового кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 в частині заборони власнику ОСОБА_7 відчужувати вказане майно із залишенням права користування ним.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: