ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/407/21 Справа № 695/2911/18 Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисника потерпілої представника потерпілоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000380 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Деньги Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь:

- КЗ «Черкаська обласна лікарня «ЧОР» кошти, які затрачено на лікування ОСОБА_9 в розмірі 5147,37 грн.;

- на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 32048,84 грн. та моральну шкоду в сумі 70000 грн., а всього на загальну суму 102048,84 грн.

- процесуальні витрати по кримінальному провадженню: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №4/481 від 18.07.2018 в сумі 2288.00 грн., за проведення автотехнічної експертизи №4/684 від 28.08.2018 в сумі 1716.00 грн., а всього на загальну суму 4004.00 грн. на користь держави.

Змінено ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді домашнього арешту з цілодобовим застосуванням електронного засобу контролю на тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно. Термін відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 30.03.2021.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 04 квітня 2018 року, близько 07 год. 37 хв., в порушення вимог пункту 2.3. а) Правил дорожнього руху України, затверджених 10.10.2001 постановою Кабінету Міністрів України №1306, перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а саме маючи непрацездатну робочу гальмівну систему (не гальмувалися колеса задньої вісі та переднє колесо, що знизило нормативне сповільнення при гальмуванні автомобіля та збільшило у даному випадку його зупиночний шлях), керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Золотоноша -Черкаси - Сміла - Умань, зі сторони м. Черкаси у напрямку м.Золотоноша, знаходячись на 1-му кілометрі вказаної автодороги, поблизу автомобільної заправочної станції «БРСМ», допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину автодороги Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань, справа-наліво, відносно напрямку його руху.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №05-8-01/141 від 24.05.2018, отримала тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з небезпекою для життя, у вигляді травми голови з переломом пірамідки лівої скроневої кістки, геморагічним забоєм головного мозку, забійною раною голови, травмою лівого вуха з ушкодженням барабанної перетинки, що супроводжувалась післятравматичним запаленням середнього вуха ліворуч.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, експлуатації транспорту, водієм автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , а саме, вимог пункту 2.3. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №4/684 від 28.08.2018, знаходяться у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, вважаючи його незаконним, який порушує законні конституційні права засудженого, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2021 року змінити у бік пом`якшення та застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі є занадто суворим та не співпадає його особою засудженого, з його суспільною небезпекою, його соціальними зв`язками та його відношенням до життя.

Вважає, що оскаржуваний вирок винесено з порушенням принципів законності, справедливості, гуманності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а відповідно з порушенням ст.65 КК України та постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 7 з подальшими змінами.

Зазначає, що при винесенні вироку судом не взято до уваги ряд пом`якшуючих факторів, які на пряму впливають на ступінь суспільної небезпеки засудженого та на законність вироку суду. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам, які мають істотне значення для справи та суттєво пом`якшують покарання засудженого, а саме, наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, перебування у шлюбі, знаходження на утриманні малолітньої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки дружини від першого шлюбу, дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, знаходження на утриманні його матері, яка перенесла інсульт та потребує постійного догляду, сторонньої допомоги і утримання, позитивні характеристики з місця проживання та Золотоніського професійного ліцею. Крім того, враховуючи позитивний спосіб життя засудженого, його відношення до життя та оточуючих людей, 73 мешканці с.Деньги Золотоніського району Черкаської області звернулися до Черкаського апеляційного суду з проханням призначити ОСОБА_7 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Одночасно зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим фактам, що засуджений весь час на досудовому та судовому слідстві співпрацював зі слідством та судом, надаючи всебічну допомогу слідству та суду в розкритті злочину, його покази постійно були однаковими, по першому виклику з`являвся до слідчих органів та суду, частково визнав свою вину у скоєнні злочину та щиросердечно розкаявся у скоєному ненавмисному злочинці. Також ОСОБА_7 частково відшкодував матеріальні збитки та моральну шкоду, які були спричинені потерпілій.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що фактично у скоєній ДТП винуваті її обидва учасники засуджений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яка переходила дорогу у невстановленому місці поза межами пішохідного переходу.

При мотивуванні апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 також послався на постанову Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, згідно якої, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , представником потерпілої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 подані заперечення, які зводяться до безпідставності апеляційних вимог сторони захисту та законності, обґрунтованості вироку суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, прокурора ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 про законність, обґрунтованість вироку суду першої інстанції, та безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст.94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважаючи, що потерпіла своєю поведінкою сприяла ДТП, оскільки переходила дорогу у невстановленому місці.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_7 позицію щодо часткового визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, вона підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , даними суду першої інстанції про те, що 04.04.2018 з 07.00 до 08.00 год. вона їхала на роботу в м.Черкаси. На кільці біля посту ДПС, вийшовши з автомобіля та подивилася в лівий бік, впевнилась, що це буде безпечно, стала переходити дорогу до АЗС «БРСМ». В місці, де вона переходила дорогу, колись був дорожній знак пішохідного переходу, а потім його зняли, однак в цьому місці весь час люди переходять дорогу, оскільки іншого спеціально визначеного місця не має. Деталі ДТП пам`ятає фрагментально.

Показаннями, допитаного місцевим судом в якості свідка чоловіка потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_11 про те, що 04.04.2018 вранці з 07.00 до 08.00 год він на власному автомобілі вивозив дружину, яка їхала на роботу в м.Черкаси, до кільця, де знаходиться пост ДПС та висадив її біля АЗС «БРСМ». Як саме вона переходила дорогу він не бачив, оскільки поїхав вперед, але у дзеркалі заднього виду блимнуло і почув звук удару, тому зупинився і побачив, що автомобіль ВАЗ збив його дружину. Дружина переходила дорогу у місці, де раніше був знак пішохідного переходу.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_12 показав, що 04.04.2018 близько 07 год. він на своєму автомобілі виїхав з м.Золотоноша в напрямку м.Черкаси, проїхавши кільце, де знаходиться пост ДПС, побачив, що на зустрічній смузі стояв вантажний автомобіль. Метрів 30 позаду вантажівки виходила жінка і назустріч їй їхав автомобіль «ВАЗ -2106» і він бачив, як автомобіль збив жінку, вона впала на капот, а потім на дорогу.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 показав, що він працює на АЗС «ОККО». Так, 04.04.2018 був залучений працівниками поліції в якості понятого під час огляду місця ДТП, до якого причетний ОСОБА_7 . Під час огляду гальмівний слід був ледве помітний у місці його початку, зауважень до схеми ДТП не висловлював ні він, ні обвинувачений.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_14 показала, що вона працює старшим слідчим Золотоніського ВП ГУ НП В Черкаській області. 04.04.2018 вона чергувала в СОГ- слідчою, коли надійшло повідомлення, вони виїхали на місце ДТП, приїхавши куди, потерпілу вже забрала карета швидкої допомоги. На місці ДТП були залучені поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_15 (який на даний час помер) та спеціаліст ОСОБА_16 .. Вона складала схему ДТП, протокол ОМП. Під час складання протоколу ОМП та схеми ДТП постійно був присутній обвинувачений та поняті, зауважень та доповнень від них не надходило, у подальшому дописок до схеми ДТП не було. Обміри проводив експерт з одним з понятих.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_16 показав, що він був залучений слідчим в якості спеціаліста під час огляду місця ДТП, яка сталася 04.04.2018 біля Золотоніського КП. Під час огляду місця ДТП була присутня СОГ та залучені поняті. План-схему ДТП складала слідча, він лише фотографував місце ДТП, сліди гальмування, сліди крові, підписував протокол ОМП, до якого в учасників зауважень не було.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_17 показав, що він був свідком під час огляду та проведення експертизи транспортного засобу на території штрафмайданчику Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, де були присутні слідчий, експерт, ОСОБА_11 , ОСОБА_18 . Автомобіль автомобіля ВАЗ-2106 був опломбований, розпломбувавши який побачили підтікання з його переднього лівого колеса, яке виникло давно, працювало лише праве колесо, передні амортизатори були теж несправні, щось було підв`язано, задній міст піднімали на домкраті. Експерт намагався прокачати гальмівну систему, однак це виявилося неможливим, так як працювало лише праве переднє колесо. Гальма були в неробочому стані, задні гальма також були заглушені. Під капотом було заглушено і задні колеса. Висновок експерта був таким, що автомобіль ВАЗ-2106 не придатний для експлуатації.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_18 показав, що він був свідком під час огляду та проведення експертизи транспортного засобу на території штрафмайданчику Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, де були присутні слідчий, експерт, ОСОБА_11 , ОСОБА_17 . Автомобіль був опломбований, його розпломбували, задні амортизатори були в багажнику. Прокачати гальмівну систему не вдалося, оскільки була заглушена трубка. Він перебував поряд автомобіля і бачив, як експерт робив заміри, як автомобіль піднімали на домкраті, знімалося переднє праве колесо, було підтікання гальмівної рідини з лівої трубки, яка була заглушена, також було виявлено, що на мості була заглушена центральна гальмівна трубка.

Також судом першої інстанції допитано експерта ОСОБА_19 який показав, що він проводив огляд транспортного засобу марки «ВАЗ-2106» на території штрафмайданчику Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області у присутності слідчого, також були залучені люди, які мали обладнання. В всі заміри проводив безпосередньо він, ознак стороннього втручання до транспортного засобу з моменту ДТП до огляду не було. Стан транспортного засобу був незадовільний, його експлуатація заборонена, було виявлено несправність амортизаторів та гальмівної системи, при екстреному гальмуванні задні колеса блокуються, слідів підтікання з бачка не було виявлено, тому рідини там і не було. При проходженні технічного огляду автомобіля водій міг виявити несправність або ж відчути це під час керування транспортного засобу.

Експерт ОСОБА_20 в суді першої інстанції показав, що він влітку 2018 року в даному кримінальному провадженні проводив судову автотехнічну експертизу, під час якої досліджувався речовий доказ CD-R диск з «записом відеореєстратора від 04.04.2018», на підставі якого було встановлено, що швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 на момент початку гальмування складала близько 44…46 км/год.; у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.2.3. а), 12.3. ПДР України; з моменту виникнення небезпеки для руху і до моменту наїзду, водій «ВАЗ-2106» не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди з непрацездатною робочою гальмівною системою і мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування при нормальному сповільненні автомобіля.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_21 показав, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_7 . Весною 2018 року близько 07.00 год. він їхав разом з братом на роботу на автомобілі ВАЗ-2106, який вони придбали за дорученням у 2017 році. ОСОБА_7 їхав за кермом, рухаючись зі швидкістю приблизно 60 км/год, а він сидів справа на передньому пасажирському сидінні. Бачив, як потерпіла за 15 метрів різко почала переходити дорогу справа на ліво, про що він крикнув брату, після чого ОСОБА_7 почав гальмувати, але не встиг зупинитись, в результаті чого відбулося ДТП.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_22 показав, що він знайомий ОСОБА_7 . Весною 2018 року він їхав в автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_7 , його брат ОСОБА_21 сидів на передньому правому пасажирському сидінні, він сидів позаду. Вони рухалися зі швидкістю близько 40-50 км/год. Метрів за 15 він побачив, що жінка йде на дорогу, дійшла до середини і ОСОБА_23 її збив автомобілем.

Крім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які безпосередньо досліджені судом першої інстанції, зокрема даними:

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.04.2018 з фототаблицею до нього, яким зафіксовано місцем події, дорожнє покриття, елементи дороги дорожні знаки та слідова інформація, зокрема, сліди гальмування, елементи кузова автомобіля та пошкодження автомобіля;

- постанови про визнання речовими доказами від 04.06.2018 згідно якої, оптичний диск, який знаходиться у паперовому пакеті білого кольору на дискові мається напис «Запис з відеореєстратора від 04.04.2018 о 07.22» - визнаний речовим доказами в кримінальному провадженні №0000380 та долучений до матеріалів провадження;

- протоколу огляду предмету від 04.06.2018 в службовому кабінеті Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області (м.Золотоноша, вул.Січова, 3), згідно якого було оглянуто один СD-R диск, на якому мається відеозапис «запис з відеореєстратора від 04.04.2018»;

- протоколу огляду речового доказу від 10.08.2018 про те, що у приміщення слідчого управління, каб. №319 (м.Черкаси, вул.Грибоєдова, 61) було проведено огляд СD-R диску, сріблястого кольору, на якому мається відео файл з назвою «vіdео-52fbc904f58d9bbbed0а0546dс95229а-V»;

- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_19 №4/481 від 18.07.2018 згідно якого, до моменту ДТП деталі рульового керування автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані. Оскільки сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує максимально допустиме значення, тому відповідно до п.п.31.4.2. а) ПДР України експлуатація даного транспортного засобу заборонена. До моменту ДТП робоча гальмова система автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала в непрацездатному стані по причинам зазначеним в дослідницькій частині. Оскільки товщина гальмових дисків не відповідає вимогам підприємства-виробника, тому відповідно до п. 31.4.1. а) ПДР України експлуатація даного транспортного засобу заборонена. Деталі ходової частини автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , перебували в непрацездатному стані, по причині відсутності заднього лівого амортизатору та відсутності жорсткого кріплення штоку переднього лівого амортизатора з елементами кузова автомобіля. Водій автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , мав можливість виявити непрацездатність робочої гальмової системи, деталей ходової частини та невідповідність вимогам п.п.31.4.1. а), 31.4.2. а) ПДР України шляхом своєчасного проведення технічного огляду автомобіля;

- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_20 №4/684 від 28.08.2018 згідно якого, швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 на момент початку гальмування складала близько 44…46 км/год. У дорожній обстановці, яка складалася на момент пригоди, та за обставин, зазначених у вихідних даних ухвали суду про призначення експертизи, водій автомобіля «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.2.3. а), 12.3. ПДР України. З моменту виникнення небезпеки для руху, який зазначений у вихідних даних ухвали суду, і до моменту наїзду, водій автомобіля «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди з непрацездатною робочою гальмівною системою (не гальмувалися колеса задньої вісі та переднє ліве колесо, що знизило нормативне сповільнення при гальмуванні автомобіля та збільшило в даному випадку його зупиночний шлях) і мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом застосування екстреного гальмування при нормальному сповільненні автомобіля «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 з працездатною робочою гальмівною системою транспортного засобу. У причинному зв`язку з виникненням даної пригоди знаходились невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам п.2.3. а) ПДР України;

- висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_24 №05-8-01/141 від 24.05.2018 згідно якого, у гр. ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: травма голови з переломом пірамідки лівої скроневої кістки, геморагічним забоєм головного мозку, забійною раною голови, травмою лівого вуха з ушкодженням барабанної перетинки, що супроводжувалась післятравматичним запаленням середнього вуха ліворуч. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета чи предметів, не виключено в термін, вказаний в ухвалі, відносяться - до категорії тяжких тілесних ушкоджень, в зв`язку з небезпекою для життя. Згідно медичної документації гр. ОСОБА_9 виставлений діагноз: множинні забої верхніх та нижніх кінцівок. Даний діагноз виставлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними даними, тому згідно п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» не враховується при оцінці ступеня тяжкості.

Судом першої інстанції також переглянуто СD-R диск із записом з відеореєстратора від 04.04.2018 з якого вбачається, що водій автомобіля ВАЗ-2106, синьо-сірого кольору, здійснив наїзд на пішохода-жінку, внаслідок чого її відкидає праворуч на проїзну частину, а автомобіль проїхавши певну відстань зупиняється за нею.

На думку колегії суддів, аналіз наведених доказів, на які маються посилання у вироку суду, в своїй сукупності, свідчить про правильність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин провадження та кваліфікації дій обвинуваченого ч.2 ст.286 КК України і спростовують твердження сторони захисту про те, що у скоєнні ДТП винні обидва учасники, так як ОСОБА_9 переходила дорогу у невстановленому місці поза межами пішохідного переходу.

Зокрема, наявним у матеріалах кримінального провадження висновком експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_19 №4/481 від 18.07.2018 встановлено, що сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує максимально допустиме значення, тому експлуатація даного транспортного засобу заборонена. До моменту ДТП робоча гальмова система автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала в непрацездатному стані. Оскільки товщина гальмових дисків не відповідає вимогам підприємства-виробника, тому експлуатація даного транспортного засобу заборонена. Деталі ходової частини зазначеного автомобіля перебували в непрацездатному стані, по причині відсутності заднього лівого амортизатору та відсутності жорсткого кріплення штоку переднього лівого амортизатора з елементами кузова автомобіля. Водій автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , мав можливість виявити непрацездатність робочої гальмової системи, деталей ходової частини шляхом своєчасного проведення технічного огляду автомобіля.

В свою чергу, згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_20 №4/684 від 28.08.2018, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди знаходились невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам п.2.3. а) ПДР України.

Таким чином із фактичних обставин кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілій відповідної тяжкості тілесних ушкоджень був породжений конкретними діями обвинуваченого, який порушив ПДР України.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За змістом ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст.50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Зокрема, в повній мірі враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, з огляду на положення ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини його вчинення, дані про особу винуватого, який за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та у лікаря нарколога Золотоніської ЦРЛ не перебуває, раніше не судимий, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і обґрунтовано призначено ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Враховуючи викладене, не спроможними є твердження сторони захисту про те, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим та не співпадає його особою засудженого, з його суспільною небезпекою, його соціальними зв`язками і відношенням до життя, та при призначенні якого, місцевим судом не враховано ст.65 КК України та постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7, оскільки при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевим судом дані вимоги виконано в повному обсязі, а належне їх обґрунтування викладене у оскаржуваному вироку.

Крім того, місцевим судом враховано позицію потерпілої ОСОБА_9 з приводу покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 .

Неприйнятними є доводи апелянта про щиросердечне розкаяння обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєному та часткове відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , оскільки як вбачається з вироку суду ОСОБА_7 при наявності беззаперечних доказів, хоча і визнав свою вину частково, однак у вчиненому щиро не розкаявся, після ДТП станом здоров`я ОСОБА_9 не цікавився, допомогу на лікування не надавав, а завдану потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду перерахував лише на завершальній стадії судового розгляду.
Даних про наявність обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст.66 КК України, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Задоволення цивільних позовів у даному кримінальному провадженні стороною захисту не оскаржується.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст.409 КПК України, в тому числі з наведених в апеляційній скарзі захисника обставин, для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді