Справа № 496/662/21
Провадження № 1-кс/496/217/21
У Х В А Л А

17 лютого 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - Дранікова С.М.

при секретарі Кузьміній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Разумовської Т.А. про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 13.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням. При цьому посилається на те, що у провадженні СД Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000028 від 13.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, 12.02.2021 року до чергової частини відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення інспектора роти 5 батальйону 2 полку УПП в Одеській області лейтенанта поліції Кошман Н., про те, що 12.02.2021 року на СП «Два стовпи» у складі екіпажу «Океан 205» був зупинений автомобіль марки «Тoyota Аvensis» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина Туркменістану ОСОБА_1 який пред`явив посвідчення водія НОМЕР_2 видане на його ім`я, та яке викликало сумнів у справжності. (ЖЄО №2761 від 12.02.2021 року). 12.02.2021 посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додаток до нього, було визнано речовим доказом. Вищезазначене посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 з ознаками підробки являється речовим доказом та може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та підлягає збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 та додаток до нього, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому є підстави для задоволення клопотання. Крім того, в інтересах встановлення істини по справі необхідно проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тобто суд вважає за необхідним застосувати заборону користування та розпорядження до посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 та додатку до нього.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Разумовської Т.А. про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додаток на нього, із застосуванням заборони користування та розпорядження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя С.М.Драніков