Справа № 459/1533/21
Провадження № 1-кс/459/608/2021
УХВАЛА

слідчого судді
25 травня 2021 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червоноград клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000137 від 20.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Дізнавач СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотання, погодженим прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000137 від 20.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яким просить накласти арешт на чугунку батарею на 10 ребер білого кольору, яка вилучена 21.05.2021 року в процесі проведення огляду місця події на території пункту прийому металобрухту в с. Острів Сокальського району Львівської області. Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідування встановлено, що 19.05.2021 року близько 17 години невідома особа, перебуваючи поблизу гаражу, що поряд з будинком АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу таємно викрала належні ОСОБА_5 чотири чавунні батареї для системи обігріву (2 батареї по 10 ребер, 1 батарея на 6 ребер та 1 батарея на 4 ребра), сума завданих збитків встановлюється. 21.05.2021 року в ході огляду місця події на території пункту прийому металобрухту в с. Острів Сокальського району Львівської області було виявлено чугунну батарею 10 ребер білого кольору. Присутній під час огляду ОСОБА_6 повідомив, що дану батарею 19.05.2021 року близько 18 год йому привіз ОСОБА_7 . З посиланням на необхідність дослідження вилученої в ході огляду місця події чугунної батареї 10 ребер білого кольору на ряду з показами осіб, необхідно здійснити в процесу досудового розслідування кримінального провадження з метою повного та всебічного його розслідування, так як вилучена батарея являється предметом злочину, просить накласти арешт на чугунну батарею 10 ребер білого кольору, вилучену 21.05.2021 року в процесі огляду місця події на території пункту прийому металобрухту в с. Острів Сокальського району Львівської області на час необхідний для його дослідження під час здійснення досудового та судового розслідування кримінального провадження

В судове засідання дізнавач не з`явився, подала клопотання про розгляд клопотання про арешт у її відсутності та підтримання такого.

Ст.172 КПК України передбачає обов`язкову участь в судовому засіданні автора клопотання. Проте механізму забезпечення явки такої особи, якщо вона з певних причин не прибула, кримінальний процесуальний закон не встановлює, і дії слідчого судді в цьому разі не регламентує, на відміну від випадків не з`явлення інших учасників процесу на різних стадіях провадження, насамперед під час розгляду справи по суті. Юридична невизначеність наслідків неявки в судове засідання автора клопотання про арешт майна, позбавляє слідчого суддю можливості вжити правових заходів реагування і відповідно прийняти законне процесуальне рішення, зумовлене неприбуттям слідчого, зокрема, залишити клопотання без розгляду чи закрити провадження, а відтак розгляд клопотання слід проводити по суті.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та долучені до нього докази, дійшов висновку про залишення такого без задоволення виходячи з наступного:

Як вбачається з клопотання, таке мотивоване тим, що в провадженні Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 20.05.2021 року за №0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що 19.05.2021 року близько 17 години невідома особа, перебуваючи поблизу гаражу, що поряд з будинком АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу таємно викрала належні ОСОБА_5 чотири чавунні батареї для системи обігріву (2 батареї по 10 ребер, 1 батарея на 6 ребер та 1 батарея на 4 ребра), сума завданих збитків встановлюється. 21.05.2021 року в ході огляду місця події на території пункту прийому металобрухту в с. Острів Сокальського району Львівської області було виявлено чугунну батарею 10 ребер білого кольору. Присутній під час огляду ОСОБА_6 повідомив, що дану батарею 19.05.2021 року близько 18 год йому привіз ОСОБА_7 .

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт повинні бути зазначені підстави та мета арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).
За правилами ч.3ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак клопотання не містить жодної інформації про те, що предмети, на які просить накласти арешт дізнавач в рамках кримінального провадження визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та не надано відповідного процесуального рішення з цього питання.
Крім того, згідно із ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Проте, всупереч наведеним положенням, доводи клопотання не містять жодної аргументації з цього приводу.
Звертаючись до суду з вказаним клопотання, дізнавач навела лише загальні фрази, які не можуть бути оцінені судом в контексті конкретного клопотання. Орган досудового розслідування у клопотанні не надав жодної оцінки правової підстави для арешту майна, лише вказавши на абстрактну необхідність дослідження вилученої батареї на ряду з показами осіб в процесі досудового розслідування кримінального провадження з метою повного та всебічного його розслідування, так як вилучена батарея являється предметом злочину та визначивши часові рамки арешту на час необхідний для його дослідження під час здійснення досудового та судового розслідування кримінального провадження

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно із ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч.2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що орган досудового розслідування у розумінні ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, не надав оцінку правовим підставам арешту майна, достатності доказів необхідності забезпечення збереження речового доказу, можливому розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідкам арешту майна для інших осіб, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94, 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1