Справа № 344/2752/21
Провадження № 11-сс/4808/68/21
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
заявника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати Івано-Франківську обласну прокуратуру внести відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією дій за ч. 2 ст. 374, ч. 3 ст. 364 КК України в контексті ст. 127 та ч. 2 ст. 162 КК України

Посилається на незаконність судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що, як ним встановлено, 09 лютого 2021 року ОСОБА_6 звернувся до прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 із заявою (отримано Івано-Франківською обласною прокуратурою 15 лютого 2021 р.), в якій зазначив про неправомірні, за його твердженнями, дії слідчого Городенківського відділення поліції та прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури під час процедури його затримання, пов`язані, зокрема, з не наданням йому захисника, незаконним проведенням обшуку його володіння (фактично, незаконним проникненням), нанесенням побоїв та просив, зокрема, внести відповідні відомості до ЄРДР за ст. ч. 2 ст. 374, ч. 3 ст. 364, ст.373, ст. 127, ч. 2 ст. 162 КК України. Як зазначив прокурор в судовому засіданні, оскільки таке звернення ОСОБА_6 до органу прокуратури є повторним, з приводу чого йому неодноразово надавалися відповіді про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, у зв`язку з цим відомості до ЄРДР за заявою не вносились. Крім того, прокурором надано суду копії судових рішень, зі змісту яких вбачається, що станом на даний час кримінальне провадження № 0000052 по обвинуваченню ОСОБА_6 , в якому здійснювалось його затримання (з приводу чого ним подано дану скаргу) перебуває на розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області. В той же час, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 від 09 лютого 2021 року, а також з його пояснень в судовому засіданні, в даній заяві він не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками Городенківського відділення поліції та Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури, не надав та не навів належних доказів на підтвердження своїх доводів. Питання щодо належності та допустимості доказів, їх оцінки (відповідних протоколів затримання та обшуку), які зібрані в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , яке на даний час перебуває на розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, є прерогативою саме даного суду на відповідній стадії судового розгляду. Відтак, на думку слідчого судді, скарга ОСОБА_6 є передчасною. Крім того, слідчий суддя звернув увагу на те, що з аналогічними скаргами ОСОБА_6 вже звертався до суду і його доводам слідчими суддями вже було надано відповідну правову оцінку, у зв`язку з чим відмовлено у їх задоволенні.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_6 просить задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити його скаргу;

- прокурор просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України № 4?р (ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Визнання Конституційним Судом України положення ч. 3 ст. 307 КПК України в цій частині неконституційним, свідчить про те, що ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що має місце в даному випадку, підлягають апеляційному розгляду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_6 наголошує на тому, що уповноваженою особою не внесено відомості про кримінальні правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги ОСОБА_6 з`ясовано, що він 09 лютого 2021 року звернувся до Івано-Франківської обласної прокуратури із заявою, її отримано цим органом 15 лютого 2021 року (а.п. 60).

В своїй заяві ОСОБА_6 просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з ст. 214 КПК України.

За змістом заяви ОСОБА_6 посилається на те, що йому не надали своєчасно захисника під час процедури затримання, вчиненого слідчим ОСОБА_9 ОСОБА_10 та прокурором Городенківського відділу Тисменицької прокуратури ОСОБА_11 , який відбувся 10 березня 2017 року у с. Серафинці Городенківського р-ну і 10 березня 2017 року в Городенківському ВП. Протокол затримання і обшуку був складений о 19 год. 30 хв. 10 березня 2017 року в Городенківському ВП без участі захисника та із нанесенням йому множинних травм і гематом, які у ніч з 10 березня 2017 року на 11 березня 2017 року тільки примножувалися. Мав місце факт зловживання владою, службовим становищем, примушуванням давати показання при допиті шляхом незаконних дій, включно із катуванням. Ці незаконні дії щодо нього вчинили слідчий ОСОБА_10 та інший працівник поліції ОСОБА_12 . Мав місце факт вчинення слідчим ОСОБА_10 та прокурором Городенківського відділу ОСОБА_13 ще одного кримінального правопорушення, який полягає у незаконному їхньому проникненні до його садиби 08 березня 2017 року та до житла - 11 березня 2017 року. Вважає, що вчинено кримінальні правопорушення, передбачені за ст. 374 (Порушення права на захист), ст. 364 (Зловживання владою або службовим становищем), 373 (Примушування давати показання), 127 (Катування) ст. 162 (Порушення недоторканності житла) КК України.

В той час, прокурором відомості за заявою ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Так, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, суд апеляційної інстанції встановив, що заява ОСОБА_6 від 09 лютого 2021 року складає повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, в ній зазначено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, з наведенням можливої попередньої правової кваліфікації.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що в своїй заяві від 09 лютого 2021 року ОСОБА_6 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, є безпідставним.

На думку суду апеляційної інстанції не може бути перешкодою для внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань те, що ОСОБА_6 , як зазначив слідчий суддя, не надав та не навів належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Більш того, те, що здійснюється судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000052, в рамках якого було проведено затримання, обшук, допит, та те, що питання належності та допустимості відповідних доказів вирішуватиме суд, не виключає ймовірного вчинення кримінальних правопорушень іншими особами щодо ОСОБА_6 на час проведення досудового розслідування цього кримінального провадження.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за іншими заявами ОСОБА_6 та відсутність правових підстав для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду його скарг слідчими суддями, не є тими обставинами, які мають значення під час розгляду цієї конкретної скарги на бездіяльність прокурора після отримання заяви від 09 лютого 2021 року.

Суд апеляційної інстанції наголошує на необхідності реагування на інформацію ОСОБА_6 щодо можливого застосування катувань до нього як до затриманої особи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідна уповноважена посадова особа Івано-Франківської обласної прокуратури була зобов`язана невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, однак всупереч до вимог КПК України вищевказані процесуальні дії не було вчинено.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 та зобов`язати Івано-Франківську обласну прокуратурувнести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, вказані в його заяві від 09 лютого 2021 року.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити, зобов`язати Івано-Франківську обласну прокуратурувнести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, вказані в його заяві від 09 лютого 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4