Справа № 152/838/20
Провадження №11-кп/801/867/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000077 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали виділеного кримінального провадження №0000077 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.
Продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Строк дії ухвали суду 60 днів до 15.08.2021 включно.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід домашній арешт із забороною залишати місце проживання за адресою місця реєстрації цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України зокрема не відлучатися з м.Шаргорода Вінницької області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади, за наявності свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування з потерпілими особами та свідками, згідно реєстру матеріалів кримінального провадження, носити електронний засіб контролю.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що в самій ухвалі суду зазначено про те, що в судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у звязку із спливом двохмісячного строку, однак сторона обвинувачення будь-якого клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не подавала, дане питання було поставлено судом на обговорення самостійно, незважаючи на те, що обраний ОСОБА_7 ухвалою суду від 19.05.2021 року запобіжний захід у виді тримання під вартою збігає лише 17.07.2021 року, суд не мав процесуального права самостійно ставити таке питання та приймати відповідне процесуальне рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та нетяжкого злочину, може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані, тому суд вірно продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які просили задоволити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку своїх захисників, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, закон зобов`язує суд розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою незалежно від наявності клопотання, однак дана норма не наділяє суд правом, за умови доцільності, автоматично ухвалювати рішення щодо його продовження за відсутності відповідного клопотання прокурора.
Відповідно ж до ст.199 цієї глави, прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою можливе лише за письмовим вмотивованим клопотанням прокурора, вимоги до якого викладені у ст. 184 КПК України.

З матеріалів виділеного провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000077 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України скерований до суду, триває судовий розгляд.
Згідно копії журналу судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року, наданого стороною захисту, суд першої інстанції за власної ініціативи поставив на обговорення питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до спливу строку запобіжного заходу визначеного ухвалою суду від 19.05.2021 року, який спливає 17.07.2021 року.
Після заслуховування думки інших учасників процесу суд першої інстанції продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою, всупереч порядку, передбаченому главою 18 КПК України, а саме за відсутності письмового клопотання прокурора.
Зазначене свідчить про невідповідність викладеного в ухвалі суду обставинам, які мали місце під час судового розгляду .
Також згідно листа начальника відділу виконання та документального забезпечення Вінницького міського суду ОСОБА_10 від 30.06.2021 року прокурор в судовому засіданні 17.06.2021 року заявив усне клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Окрім того, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку тримання особи під вартою порушив ще й загальні засади кримінального провадження визначені ст.7 КПК України: верховенство права, рівність перед законом та судом, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини права на справедливий судовий розгляд.
Так рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1-28/2017), визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Розгляд справи Конституційним Судом України здійснювався у межах подання, а тому конституційність положень ч.3 ст.331 КПК України не перевірялась, однак в своєму рішенні КСУ висловив чітку позицію щодо можливості прийняття в судовому засіданні рішення про обрання або продовження строку дії застосованого запобіжного заходу з власної ініціативи.
Так у п.5 цього рішення Конституційного Суду України звертає увагу на наступне: «Під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.
Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).
Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.
Згідно з частиною першою статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За юридичними позиціями Конституційного Суду України верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу; конституційне право людини на судовий захист є гарантією усіх прав і свобод людини і громадянина (абзац дев`ятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003,абзац чотирнадцятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1частини другої статті 129 Конституції України).
У практиці Європейського суду з прав людини сформовано, серед іншого, характеристики незалежності суду, одна з яких полягає в тому, що суд має сприйматися як незалежний орган; щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об`єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь-яких легітимних сумнівів з цього приводу (пункти 125, 126 рішення від 6 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України").
Конституційний Суд України вважає, що продовження судом під час судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження домашнього арешту або тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції. Коли суддя за відсутності клопотань сторін (прокурора) ініціює питання продовження тримання обвинуваченого під вартою або домашнім арештом, він виходить за межі судової функції і фактично стає на сторону обвинувачення, що є порушенням принципів незалежності і безсторонності судової влади».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону України.
За таких обставин, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 слід скасувати.
Оскільки відсутнє письмове клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи застосування іншого запобіжного заходу.
Враховуючи те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року, що не заперечувалось учасниками провадження, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 17.07.2021 року, то запобіжний захід ОСОБА_7 слід залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Частково задоволити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.
До завершення дії ухвали Вінницького міського суду від 19.05.2021 року про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 залишити запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4