Справа№ 953/6287/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження № 0003473 від 17.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої неофіційно поваром, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
16.12.2020, ОСОБА_4 придбала у невстановленому місці телескопічний кийок «GS 21», що відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії. При цьому, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи, що вказаний предмет є телескопічним кийком «GS 21», що відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, маючи прямий умисел на його незаконне носіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою подальшого використання в особистих цілях, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами) дозволу, зберігала при собі вказаний телескопічний кийок «GS 21», призначений для використання у якості спецзасобу для поліції та спецпідрозділів, та за криміналістичною класифікацією належить до категорії холодної зброї ударно-дробільної дії згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №1057 від 05.02.2021.

Вказаний предмет ОСОБА_4 помістила до верхньої кишені курточки та в подальшому носила при собі, після чого перебувала за адресою: м. Харків, вул. Свободи, 8, де була зупинена співробітниками патрульної поліції для огляду особистих речей та встановлення особистості у зв`язку застосуванням телескопічного кийка.

16.12.2020, в період часу з 22:55 год. по 23:16 год. в ході встановлення особи співробітниками СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено вказаний телескопічний кийок «GS 21», який належить до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії.

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
13.04.2021 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 була досягнута угода про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, а саме: незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу визнала повністю та зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнанні винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладені між сторонами 13.04.2021 року.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників, сул приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між нею і прокурором була досягнута домовленість про призначення покарання за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

ОСОБА_4 розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю даного злочину. Потерпілих від кримінального правопорушення не має. Шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, тяжкі наслідки відсутні.

Вивченням особи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Харкові, працює поваром, має дохід для оплати штрафу, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просить угоду про визнання винуватості, укладену між нею та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

При цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, від злочину потерпілих немає, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання

Запобіжний захід не обирався і клопотань з даного питання заявлено не було.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 3268,80 грн.
Керуючись ст.ст. 314,469, 373, 472, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.04.2021 року, укладену між прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003473.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 13.04.2021 року покарання за ч.2 ст. 263 КК України - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Речові докази (телескопічний кийок), що зберігається в камері схову СЛМТЗ знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у загальному розмірі 3268,80 грн.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя :