УХВАЛА
про арешт майна
Справа № 495/5633/21

Номер провадження 1-кс/495/1763/2021

21 липня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:
19.07.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту, в якому просила накласти арешт на майно, а саме на: мобільний телефон марки «Huawei MRD-LX1» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 .

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що в провадженні Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000819 від 19 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.07.2021 до Білгород-Дністровського РВП надійшло повідомлення про те, що 17.07.2021 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, біля б/в «Жайворонок» близько 02:00 невстановлена особа відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Huawei MRD-LX1» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 .

17.07.2021 року під час виконання своїх службових обов`язків капітан поліції ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в подальшому з лівої кишені штанів дістав мобільний телефон марки «Huawei MRD-LX1» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 .

Останній пояснив, що 17.07.2021 року приблизно о 23:00 викрав його у невідомої громадянки на пляжі, коли остання слухала музику.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 мобільний телефон визнано речовим доказом.

Слідчим в клопотанні зазначено, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним є застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке на даний час є тимчасово вилученим та в подальшому використанні зазначеного речового доказу для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, надали заяву, відповідно до якої просили розглядати клопотання за їх відсутності. Клопотання про арешт майна просили задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання встановлено, що за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України 19.07.2021 внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0000819.

Слідчим в клопотанні зазначено, що досудове розслідування здійснюється за фактом того, що 17.07.2021 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, біля б/в «Жайворонок» близько 02:00 невстановлена особа відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Huawei MRD-LX1» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 .

17.07.2021 року під час виконання своїх службових обов`язків капітан поліції ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в подальшому з лівої кишені штанів дістав мобільний телефон марки «Huawei MRD-LX1» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 . Як вбачається з заяви ОСОБА_6 , 17.07.2021 року приблизно о 23:00 він викрав зазначений мобільний телефон у невідомої особи.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 мобільний телефон на підставі ст. ст. 98, 110 КПК України визнано речовим доказом.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним ст.ст. 98, 167 КПК України. Окрім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовим доказом, також слідчим доведена необхідність накладення арешту на майно. Зазначене свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, а отже слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «Huawei MRD-LX1» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1