КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07.12.2020 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.
На підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2020 року, більш суворим, призначеним за новим вироком, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_7 увалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В строк відбування покарання, призначеного за новим вироком, зараховано покарання, відбуте за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2020 року, а саме з 10.10.2020 року по день набуття цим вироком законної сили.

По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 02.01.2020 року о 18 годині 20 хвилин проник до приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась за робочим місцем продавець ОСОБА_10 . У цей час ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 та під погрозою застосування предмету, схожого на пістолет, став вимагати у ОСОБА_10 грошові кошти, які знаходились в касі магазину. Після чого ОСОБА_7 перестрибнув через прилавок та дістав з каси грошові кошти у сумі 5051 гривень 22 копійок, які належать ФОП ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_7 з метою уникнення переслідування забризкав ОСОБА_10 обличчя рідиною із газового балончика, який останній мав при собі, та залишив місце вчинення злочину, завдавши майнову шкоду на загальну суму 5 051 грн 22 коп.

Крім цього ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, 03.10.2020 року о 22 годині 40 хвилин проник до приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходилась за робочим місцем продавець ОСОБА_12 . У цей час ОСОБА_7 підійшов до останньої та під погрозою застосування предмету схожого на ніж, повідомив, що це пограбування. Після чого ОСОБА_7 перестрибнув через прилавок та дістав з каси грошові кошти у сумі 1628 гривень, які належать ФОП ОСОБА_13 , з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, завдавши майнову шкоду на загальну суму 1 628 грн.
Крім цього ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, 06.10.2020 року о 22 годині 10 хвилин проник до приміщення магазину, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , де знаходилась за робочим місцем продавець ОСОБА_14 . У цей час ОСОБА_7 підійшов до останньої та дістав із поясу предмет, схожий на ніж, та під погрозою його застосування ОСОБА_7 повідомив, що це пограбування. У цей час ОСОБА_14 забризкала очі останньому рідиною із газового балончика та вибігла з приміщення магазину. ОСОБА_7 дістав з каси грошові кошти у сумі 1527 гривень, які належать ФОП ОСОБА_15 та забрав жіночу сумку ОСОБА_14 , в якій знаходився її мобільний телефон марки «Samsung», моделі Galaxy J6+, ринковою вартістю 1436 гривень 33 копійок, та зник з місця вчинення злочину, завдавши ФОП ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1 527 грн, а ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1436 гривень 33 копійок.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок мякості.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.65 КПК України не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією даної статті, що відповідно до ст.ст. 409, 413, 414 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 та ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначити, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2020 року, більш суворим, призначеним за новим вироком, у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині застосування конфіскації майна, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції даної норми, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, кількість епізодів злочинної діяльності та їх наслідки, дані про особу винного.

Обставиною що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнав його щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про неможливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та призначення йому покарання в порядку, передбаченому ст.69 КК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з призначеним ОСОБА_7 покаранням у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців, оскільки дане покарання відповідає санкції частини 3 статті 187 КК України, та призначено з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, незважаючи на те, що прокурор у поданій апеляційній скарзі просить призначити ОСОБА_7 по ч.3 ст.187 КК України більш суворе покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, такі його апеляційні вимоги жодним чином не мотивовані.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарга, подана прокурором апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом із цим, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції норм кримінального закону України, при призначенні ОСОБА_7 додаткового покарання.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкцією частини 3 статті 187 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 , передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна як за вчинений злочин, так і за сукупністю злочинів, таким чином не застосувавши закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.

Відповідно до положень ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 по ч.3 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців із конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2020 року, більш суворим, призначеним за новим вироком, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченому, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4