Cправа №505/3198/17
Провадження №1-кп/505/38/2021
УХВАЛА
Іменем України

15.02.2021 року м. Подільськ

року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6
в присутності обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_7 , 14.10.2017 року близько 13 години 10 хвилин, знаходячись біля паркану, що проходить між будинком АДРЕСА_2 , під час суперечки із ОСОБА_5 , що виникла на ґрунті довготривалих особистих неприязних стосунків, вирішив спричинити останній тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, умисно завдав один удар кулаком руки в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала від отриманих тілесних ушкоджень на землю.
Вказаними злочинними діями, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №-81 від 27.10.2017 у відповідності до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних, ушкоджень» (1995р.), зазначені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійна рана голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.
Отже, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження та його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.
11.02.2021, через канцелярію суду, від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України. В обґрунтування обвинувачений зазначив, що строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України відповідно до статті 49 КК України сплив, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.
11.02.2021 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 , вищезазначене клопотання підтримали, просили його задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що йому зрозумілі: суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення даного клопотання.
Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, думку учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №-12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).
Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.2 ст.125 КК України, який ним вчинений 14.10.2017, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин є нетяжким.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
Санкція ч.2 ст.125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_7 злочину (14.10.2017), передбаченого ч.2 ст.125 КК України минуло понад три роки, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа -звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження -закриттю.
Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, тому питання щодо цього суд має вирішувати.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.
Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.
На підставі ст.49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене 15.10.2017 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0001457 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов цивільного позивача- потерпілої ОСОБА_5 до цивільного відповідача- обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду.
Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілій ОСОБА_5 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає її праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1