Провадження № 1-в/205/8/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні у приміщенні ДУ «Дніпровська виправна колонія №89» клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ч.5 ст. 72 КК України,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДВК №89 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

На адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 07.02.2017 року по 20.02.2017 року та з 20.11.2017 року по 05.03.2018 рік, тобто за період перебування у слідчому ізоляторі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що до засудженого ОСОБА_3 не застосовувалося попереднє ув`язнення за вироком суду, за яким він відбуває покарання, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування ст. 72 КК України.

Представник виправної установи у судовому засіданні підтримав думку прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали, суд доходить до наступного висновку.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом ОСОБА_3 засуджено: 03.01.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.2, ст. 263 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 06.02.2018 року.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 встановлено рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року.

Отже, відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000034 на стадії досудового розслідування не застосовувалися заходи попереднього ув`язнення.

Частиною 5 статті 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.

Суд зазначає, що 21 червня 2017 року набув чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладеного у пунктах 102-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17-к:

"103. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

104. Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

105. Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

106. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

107. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто з 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у 2017 році, за що був засуджений 03 січня 2018 року. Запобіжний захід у межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30.06.1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 затримано в порядку виконання вироку від 03 жовтня 2016 року, а запобіжний захід у межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, то підстав для застосування частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ч.5 ст. 72 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1