ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/578/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1619/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд скарги без нього, з участю обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 з участю перекладача ОСОБА_8 , без участі потерпілого ОСОБА_9 належним чином повідомленого про розгляд справи, - від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.02.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002332 від 08.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.
Суд першої інстанції мотивував таке рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки під час досудового розслідування не було забезпечено належного встановлення особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, як ОСОБА_6 , не зазначено в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та порушено вимоги ст. 293 КПК України щодо неналежного вручення обвинувального акту підозрюваному.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту по вказаному вище кримінальному провадженню.
Заперечуючи проти вказаної вище ухвали, прокурор вказав, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Грузії, э уродженцем Телаві, село Пшавелі (грузія), паспор НОМЕР_1 , свідоцтво особи громадянина Грузії НОМЕР_2 , а також з Посольства Грузії було отримано анкету ОСОБА_10 для отримання паспорта, копію паспорта.
Заперечуючи проти оскаржуваної ухвали, прокурор також вказав, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України має чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вважає, що невідповідність або неконкретність фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме щодо неповноти зазначення певних обставин прокурором в обвинувальному акті, а також щодо суперечностей у викладені фактичних обставин та формулювання обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Також заперечує щодо доводів суду першої інстанції про неналежне вручення підозрюваному ОСОБА_6 копію обвинувального акту, та не належного встановлення його особи.
Позиція учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.

Таке право гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Пунктом 5 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002332 від 08.12.2020 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, який міститься на аркушах справи 5-7 який містить чітку структуру, а саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, із зазначенням місця та способу вчинення кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 6 ст. 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так відповідно до позиції Європейського суду з прав людини викладеної у справі «Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року, обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції, Європейський Суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.

Також в рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року йдеться про конкретність саме змісту обвинувачення, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними Судами.

Беручи до уваги позицію Європейського суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, та фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Також, апеляційний суд критично ставиться до позиції суду першої інстанції щодо підстав повернення обвинувального акту у зв`язку з порушенням прокурором вимог ст. 293 КПК України.

Відповідно до ст. 293 КПК України прокурор одночасно з переданням обвинувального акта, зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як вбачається з доданих до обвинувального акту розписок, які містяться на аркушах справи 15,16 в присутності понятих підозрюваний ОСОБА_6 відмовився отримати обвинувальний акт та реєстр матеріалів. Вказаний запис засвідчили поняті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також захисник ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_13 . Згідно аркуша справи 17, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 отримала копію обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Враховуючи викладене, підстав вважати, що прокурором не було виконано вимоги ст. 293 КПК України та обвинуваченому ОСОБА_6 не вручався обвинувальний акт та реєстр матеріалів щодо нього, відсутні, оскільки останній відмовився від його отримання в присутності двох понятих та свого захисника ОСОБА_7 , яка здійснює захист його прав та свобод, та в присутності слідчого.

Що стосується доводів суду першої інстанції про не долучення до обвинувального акут диску відеозапису про вручення ОСОБА_6 обвинувального акут та реєстру матеріалів, а також не долучено доручення прокурора, як на підстави для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Аналізуючи вказану правову норму встановлено, що вона має вичерпний перелік документів, які повинні бути додані до обвинувального акта, в противному випадку надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи суду першої щодо не встановлення особи ОСОБА_6 , як одну з підстав для повернення обвинувального акту.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 291 КК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Так на аркуші справи 5 обвинувальний акт містить анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем с.Пшавелі, Телавського району, краю Кахетія, Республіка Грузія, громадянин Грузії, грузин, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, що свідчить про дотримання вимог ст. 291 КПК України.

На думку колегії суддів у даному випадку рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту ґрунтувалося лише на формальних підставах, що в свою чергу може призвести до безпідставного затягування судового процесу, та, як наслідок, порушення права учасників на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки.

Зазначене також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України з цього питання (Постанова від 24.11.2016 року у справі № 5-328кс16), згідно якого в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином суд першої інстанції передчасно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих порушень вимог ст.291 КПК України при його складанні суд не навів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та відповідно до вимог ст.409 КПК України вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05.02.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , як обвинуваченого за ч.2 ст. 15 та ч.3 ст. 185 КК України, - скасувати.
Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.
Призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді :

____________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4