н/п 1-кс/953/6171/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню за № 0000334 від 24.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манченки Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, працюючого на посаді водія в КП «Жилкомсервіс», який є інвалідом 2 групи, учасником бойових дій ветераном війни, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , про обрання запобіжного заходу

Встановив:
22.06.2021 до суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню за № 0000334 від 24.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 24.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді водія в КП «Жилкомсервіс» та достовірно знаючи, що нежитлові приміщення цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 перебувають у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради та за договором № 1288 від 28.02.2007, що є чинним в редакції додаткової угоди від 01.09.2016 відображається на балансі КП «Жилкомсервіс», шляхом обману з використанням завідомо підроблених документів, в особистих інтересах заволодів вищезазначеними нежитловими приміщеннями, за наступних обставин.

Так, приблизно у 2019 році, встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці, яке знаходиться поруч з робочим місцем начальника Управління з експлуатації житлового фонду КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_7 дізнався, що на балансі КП «Жилкомсервіс» перебувають нежитлові приміщення цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме в той час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомості у вигляді нежитлових приміщень цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які належить територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради та передані в оперативне управління КП «Жилкомсервіс», з використанням завідомо підроблених документів та у подальшому реєстрації права власності на вищевказані нежитлові приміщення, з метою їх подальшого відчуження.

ОСОБА_4 , діючи умисно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомості у вигляді нежитлових приміщень цокольного поверху № CX-I-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , вжив заходів, направлених на отримання завідомо підроблених документів, які нібито посвідчують право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_4 , залучивши при цьому невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Отримавши при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах довідку ТОВ «Лімінгтон» № 6411 від 17.09.2019 на ім`я ОСОБА_4 , копію кваліфікаційного сертифікату експерта ОСОБА_8 Серії АЕ № 003838, технічний паспорт № 6411 від 26.04.2019 на нежитлові приміщення цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: м. Харків, провулок Класичний, 8, виготовлений ТОВ «Лімінгтон», відповідно до яких об`єкт нерухомості у вигляді нежитлових приміщень цокольного поверху Х° CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , в цілому належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В подальшому, 07.10.2019 діючи умисно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів ОСОБА_4 невстановленим під час досудового розслідування способом передав ОСОБА_9 довідку ТОВ «Лімінгтон» №6411 від 17.09.2019 на ім`я ОСОБА_4 , копію кваліфікаційного сертифікату експерта ОСОБА_8 Серії АЕ №003838, технічний паспорт № 6411 від 26.04.2019 на нежитлові приміщення цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: м. Харків, провулок Класичний, 8, виготовлений ТОВ «Лімінгтон», з метою подальшого використання вищевказаних документів, як підставу для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про виникнення у ОСОБА_4 права власності на вказані приміщення.

З метою реалізації умислу, направленого на незаконну реєстрацію права власності на вищевказані нежитлові приміщення за ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , в денний час доби, знаходячись у приміщенні службового кабінету приватного нотаріуса ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи крипто-ключ для роботи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_10 , порушуючи вимоги ст.ст. 34, 49 Закону України «Про нотаріат», ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127, протиправно, вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про те, що нежитлові приміщення цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , перебувають у приватній власності ОСОБА_4 , де підставою набуття права власності зазначив довідку ТОВ «Лімінгтон» № 6411 від 17.09.2019, технічний паспорт № 6411 від 17.09.2019 на нежитлові приміщення цокольного поверху № CX-:-CXV у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений ТОВ «Лімінгтон» на ім`я ОСОБА_4 .

Таким чином, 07.10.2019 ОСОБА_4 , діючи умисно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи завідомо підроблені документи, розуміючи, що у нього відсутні будь-які документи, які б посвідчували право власності та відсутні будь-які законі підстави для набуття права власності на вищезазначені нежитлові приміщення, після незаконної державної реєстрації отримав право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № СХ-.-СХУ у будинку літ. А-5, площею 54,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдав майнової шкоди в особливо великих розмірах територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради на загальну суму 646864,00 (шістсот сорок шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, шляхом обману з використанням завідомо підроблених документів, в особистих інтересах заволодів нежитловою будівлею літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , яке перебуває у власності Міністерства культури України та передано в оперативне управління Державному підприємству «Державне художньо-творче виробниче підприємство», за наступних обставин.

Так, весною 2020 року, встановити більш точну дату та час в ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_4 , дізнався, що на балансі ДП «Державне художньо-творче виробниче підприємство» перебуває нежитлова будівля літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .

Саме в той час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомості у вигляді нежитлової будівлі літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку належить Міністерству культури України та передано в оперативне управління ДП «Державне художньо-творче виробниче підприємство», з використанням завідомо підроблених документів та у подальшому реєстрації права власності на вищевказані нежитлові приміщення, з метою їх подальшого відчуження.

ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомості у вигляді нежитлової будівлі літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , вжив заходів, направлених на отримання завідомо підроблених документів, які нібито посвідчують право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_11 , залучивши при цьому невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Отримавши при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах договір купівлі-продажу №16/08-01 від 16.08.2002, протокол № 1 на «Універсальній біржі «Гермес» від 16.08.2002, акт приймання-передачі нежитлової будівлі № б/н від 16.08.2002, довідку ТОВ «НТБ Київ» №31-01/02 від 03.02.2020, технічний паспорт № 34-01/02/20-ТП від 03.02.2020, виготовлений ТОВ «НТБ Київ», відповідно до яких об`єкт нерухомості у вигляді нежитлової будівлі літ. А- 2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , в цілому належить ОСОБА_11 на праві приватної власності.

В подальшому, у невстановлених досудовим розслідування обставинах та способом, ОСОБА_4 діючи умисно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів передав державному реєстратору Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_12 договір купівлі- продажу № 16/08-01 від 16.08.2002, протокол № 1 на «Універсальній біржі «Гермес» від 16.08.2002, акт приймання-передачі нежитлової будівлі № б/н від 16.08.2002, довідку ТОВ «НТБ Київ» №31-01/02 від 03.02.2020, технічний паспорт № 34-01/02/20-ТП від 03.02.2020, виготовлений ТОВ «НТБ Київ» на нежитлову будівлю літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , з метою подальшого використання вищевказаних документів, як підставу для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про виникнення у ОСОБА_11 права власності на вказану нежитлову будівлю.

З метою реалізації умислу, направленого на незаконну реєстрацію права власності на вищевказані нежитлові приміщення за ОСОБА_11 , 24.03.2020 в денний час доби, державний реєстратор Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_12 , знаходячись у невстановленому під час досудового розслідування місці, будучи особою, яка здійснювала професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, в ході здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, порушуючи вимоги ст.ст. 10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 № 1127, протиправно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, умисно, використовуючи крипто-ключ для роботи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виданий на його ім`я, вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про те, що нежитлова будівля літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , перебуває у приватній власності ОСОБА_11 , де підставою набуття права власності зазначив договір купівлі- продажу, серія та номер: № 16/08-01, виданий 16.08.2002, видавник ОСОБА_13 / ОСОБА_11 та акт приймання-передачі нежитлової будівлі, серія та номер: б/н, виданий 16.08.2002, видавник: ОСОБА_13 / ОСОБА_11 .

Таким чином, 24.03.2020 ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи завідомо підроблені документи, розуміючи, що у нього та у ОСОБА_11 відсутні будь-які документи, які б посвідчували право власності та відсутні будь-які законі підстави для набуття права власності на вищезазначену нежитлову будівлю, після незаконної державної реєстрації ОСОБА_11 отримав право власності на нежитлову будівлю літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , чим завдав майнової шкоди в особливо великих розмірах та вказані дії призвели до незаконного вибуття з балансу Державного підприємства «Державне художньо-творче виробниче підприємство» та відповідно з власності Держави України в особі Міністерства культури України зазначеної нежитлової будівлі, вартістю згідно висновку будівельно-оціночної експертизи 1417005 (один мільйон чотириста сімнадцять тисяч) гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, вчинене повторно.

09.06.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні вказано, що обґрунтованість підозри підтверджується всіма зібраними доказами, та існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для обрання відносно ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.
Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 2063869 грн.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували щодо його задоволення, вказуючи на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обґрунтованість підозри також належним чином не підтверджена, не враховані всі позитивні дані по особі підозрюваного, просять відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.
В провадженні СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 24.09.2020 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
09.06.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого передбачених ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 є осудним та досяг повноліття. Даних на спростування зазначеного слідчому судді під час розгляду клопотання не надано.
За результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачене ч.4 ст. 190 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: інформацією Юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області № 9756/9-20 від 26.11.2020; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності; технічним паспортом ТОВ «Лімінгтон» на групу нежитлових приміщень цокольного поверху № CX-CXV у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 26.04.2019; довідкою ТОВ «Лімінгтон» № 641 від 17.09.2019 на ім`я ОСОБА_4 ; договором купівлі-продажу від 06.11.2020; технічним паспортом ТОВ «Архілаін» від 26.04.2019 виданий на замовлення КП «Жилкомсервіс»; інвентаризаційною справою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на нежитлові приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.12.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.12.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.12.2020; квитанціями про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 від 07.10.2019; листом Юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області № 1197/9-21 від 16.02.2020; постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 22.01.2020; ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова № 639/7944/20 від 27.01.2021 про арешт нежитлових приміщень цокольного поверху № CI-CXV в житловому будинку літ. «А-5» загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; висновком експерта № 2677 від 14.04.2021 за результати проведення додаткової судової оціночно-будівельної експертизи; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення № 1219/9-21 від 17.02.2021; заява про вчинення кримінального правопорушення від 02.04.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.04.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.06.2020; технічним паспортом ТОВ «НТБ-Київ» № 34-01/02/20-ТП від 03.02.2020 на нежитлову будівлю літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ; довідкою ТОВ «НТБ КИЇВ» від 03.02.2020 № 31-01/02, видана на ім`я ОСОБА_11 ; договором купівлі-продажу нежитлової споруди № 16/08-01 від 16.08.2002; протоколом Аукціонних торгів на «Універсальній біржі «Гермес» від 16.08.2002; актом приймання-передачі нежитлової споруди від 16.08.2002; висновком будівельно-оціночної експертизи № 11724 від 14.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 07.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.12.2020; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_17 від 09.10.2020; інвентаризаційною справою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради; матеріалами ЖЄО № 23196 від 30.12.2020; інформацією ТОВ «Універсальна біржа «Гермес» № 26/1 від 26.01.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 27.01.2021; інформацією ТОВ «Універсальна біржа «Гермес» № 1205/1 від 05.05.2021; довіреністю від 22.12.2020 ОСОБА_11 , якою уповноважено ОСОБА_4 продати нежитлову будівлю літ. А-2, площею 504,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 ,кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України за викладених у клопотанні обставин.
А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , і доводи захисту з цього питання не є обґрунтованими.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні даного питання та розглядаючи доведеність клопотання прокурора, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний: з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на представника потерпілого, свідків.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, враховуючи тяжкість ймовірного покарання, наявність раніше засудження за вчинення злочинів та особу підозрюваного.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні та підозрюваних, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного, враховуючи його особу на свідків, представника потерпілого, які є йому відомими та не допитані судом.
Ризик щодо перешкоджання іншим чином не є доведеним під час розгляду клопотання, а посилання прокурора лише на те, що підозрюваний працює в КП «Жилкомсервіс» та може перешкоджати іншим чином досудовому розслідуванню є голослівним.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Застосовуючи запобіжний захід необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. («Летельє проти Франції»), однак суд зазначає, що лише тяжкість майбутнього покарання не може бути єдиним очільником для визначення міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом при вирішенні питання щодо міри запобіжного заходу були вивчені всі надані дані по особі підозрюваного ОСОБА_4 та встановлено, що той є військовозобов*язаним, ветераном війни-учасником бойових дій, нагороджений багатьма нагородами за участь у військових конфліктах, є інвалідом 2 групи, пенсіонером за станом здоров*я, надав відомості про лікування та призначення обстеження і необхідності лікування у найближчий час, веде активну соціальну діяльність, працює на КП «Жилкомсервіс» з серпня 2017 року, де позитивно характеризується.
Всі ці досліджені судом обставини та дані про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України та відсутність ризиків, які не доведені, вказує на можливість застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов*язаного з триманням під вартою і обранням відносно нього більш м*якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання.
Дана міра запобіжного заходу, на думку суду, буде найбільш адекватною до кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та відповідати його особі, дані про які досліджені судом, забезпечивши дотриманням прав і свобод всіх сторін та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, на виконання мети запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , протягом часу з 20-00 год. до 06-00 год. наступного дня, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України (прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну), строком на 1 місяць 16 днів, тобто до 07.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 .

Встановити строк дії ухвали до 07.08.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1