Справа № 186/473/21
Провадження № 1-кп/0186/86/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 16 березня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, невійськовозобов`язаного, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого :

-28 квітня 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
-16 травня 2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць;
-18 січня 2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

В с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, так як ризики передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та існують на сьогодні.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що завершити розгляд справи до закінчення терміну дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу неможливо, а ризики заявлені на момент обрання запобіжного заходу, які заключалися в тому, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 у м.Першотравенську Дніпропетровської області не має постійного місця проживання, зареєстрований у м.Бердянську Запорізької області, стійкі соціальні зв`язки у місті відсутні, не працює, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 має непогашену та незняту судимість за вчинення тяжких умисних злочинів, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_3 та небажання його ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 прохали суд відмовити прокурору в задоволенні клопотання, вважаючи його доводи надуманими та такими які не підтверджені фактичними доказами. Прохали суд змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на домашній арешт. Клопотання про зміну запобіжного заходу обґрунтовували тим, що обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України відносно ОСОБА_3 в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , підтримав клопотання прокурора, вважав його обґрунтованим та прохав суд його задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників cудового провадження, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

При розгляді вказаних клопотань прокурора та сторони захисту суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд зазначає, що під час вирішення питання судом щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого судом враховується тяжкість вчиненого злочину, у якому він обвинувачуються, строк покарання, яке може бути призначено судом у разі визнання винуватим до шести років позбавлення волі, репутація обвинуваченого неодноразово судимий за тяжкі злочини, сімейний стан - одружений, але з дружиною не проживає, в суді знаходиться позов про розірвання шлюбу, наявність утриманців - має малолітнього сина, утриманням якого фактично не займається, міцність соціальних зв`язків відсутні, не працює.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи,не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Такою сумою застави суд визначає п`ятдесят розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 113500,00 грн., що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 317, 350, 369-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, починаючи з 25 червня 2021 року по 23 серпня 2021 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.
Визначити заставу у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат, що складає 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатися із місця проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відома та виконання, а також вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .