Провадження №: 1-кс/752/6322/21
У Х В А Л А
Іменем України
29.07.2021 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання дізнавача Відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №10001230, відомості щодо якого 24.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач Відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «MERCEDES-BENZ S 550», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «MERCEDES-BENZ S 550», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 .
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт

накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Слідчим суддею встановлено, що дізнавач просить накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ S 550», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «MERCEDES-BENZ S 550», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , які були вилучені у ОСОБА_4 .
У клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0001230 від 24.07.2021 року підозра жодній особі не повідомлена.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання дізнавачу відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , у зв`язку з неналежністю суб`єкта звернення з клопотанням про арешт майна.

Керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
1. Клопотання дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна - повернути особі, що його подала.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1