Провадження № 1-кп/679/37/2021
Справа № 679/292/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000005, внесеного 19 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого:

- 27 січня 2009 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 198, ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України та застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України 3 роки;

- 22 липня 2011 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі, на підставі ст. 74 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 січня 2009 року. Звільнений 28 квітня 2015 року по відбуттю строку покарання;

- 06 липня 2016 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту. Звільнений 16 листопада 2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Так, 12 лютого 2021 року, близько о 13:00 год. перебуваючи у лісопарковій зоні по вул. Набережна-Будівельників в м. Нетішин, в ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Так, реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно двома руками штовхнув ОСОБА_5 від чого останній впав на поверхню вкриту снігом, після чого ОСОБА_6 продовжив свої протиправні дії та наніс один удар правою ногою по грудній клітці ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки зліва, синця передньої поверхні грудної клітки, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

26 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , укладена угода про примирення потерпілого з підозрюваним.

Згідно змісту вказаної угоди, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, розкаявся в скоєному, просив вибачення в потерпілого і той його пробачив, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілого і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а для потерпілої позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтримали угоду про примирення від 26 лютого 2021 року, просили її затвердити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпілий пояснив, що до обвинуваченого жодних матеріальних претензій не має.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним та вид покарання.

Також судом установлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Водночас, суд дійшов висновку про відсутність необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не заявляли клопотання про його обрання та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26 лютого 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000005.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ вкладиш до медичної картки амбулаторного хворого поліклінічного відділення СМСЧ м. Нетішин на ім`я ОСОБА_5 , 1982 року народження, а саме заключення лікаря рентгенолога від 18 лютого 2021 року на трьох аркушах повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1