Справа № 464/219/21
пр.№ 1-кп/464/227/21
У Х В А Л А
11.03.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 464/219/21, внесеному 21.12.20. до ЄРДР за № 0000640, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 8 класу СЗШ № 13 м.Львова, до відповідальності не притягувався, -
у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 , особи, відносно якої здійснюється розгляд клопотання, його законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в :

12 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання старшого інспектора СД Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , затверджене прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи малолітнім, тобто особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, 21 грудня 2020 року о 15.50 год, перебуваючи на спортивному майданчику біля СЗШ № 13 по вул.Драгана,7 у м.Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав з зовнішньої кишені куртки малолітнього ОСОБА_11 , яка висіла на огорожі спортивного майданчика, майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон «Ксяомі Редмі 8 А» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 варістю 2800 грн, в якому знаходилась картка мобільного оператора «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_3 вартістю 10 грн, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 5 грн, та картка мобільного оператора «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_4 вартістю 35 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5 грн, а всього на загальну суму 2855 грн, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_3 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)).

У зв`язку з тим, що такий не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст.185 КК України, - з 14 років, тобто не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення, повідомлення про підозру йому не оголошувалося.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
-даними протоколу прийняття заяви від потерпілої про кримінальне правопорушення від 21.12..20.;
-даними протоколів огляду предметів від 22.12.20. з фототаблицею, відповідно до яких оглянуто викрадений телефон, що був наданий добровільно потерпілою 22.12.20., з сім-картками; постанови про визнання такого речовим доказом від 22.12.20.; та від 28.12.20., відповідно до якого оглянуто коробку від мобільного телефону, чек, шпильку, посібник користувача, гарантійний талон та дві книжки-інструкціїї для користування мобільним телефоном, що добровільно надала потерпіла 23.12.20. та постанов про визнання тих речовим доказом від 28.12.20.;

-даними протоколу огляду диску від 24.12.20. з фототаблицею, наданого добровільно директором СЗШ № 13 із записом з місця злочину та постанови про визнання такого речовим доказом від 24.12.20 та самим диском із записом.

Отже, перелічені вище перевірені докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, адже стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події вказаного суспільно небезпечного діяння.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків матері, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нових злочинів.
Під час розгляду клопотання ОСОБА_3 таке підтримав, повідомив суду детально про обставини вчинення ним даного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, причиною чого стало позбавлення його дорослими мобільного телефону на певний період, від чого він дуже залежний, щиро покаявся, просив вибачення за вчинене, обіцяв подібного не вчиняти, буде слухатись маму, яка є для нього авторитетом.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , будучи матір`ю ОСОБА_3 , суду ствердила, що останні 6 років виховує сина одна, т.я. батько такого помер, проживають у квартирі свекрові, яку її син не сприймає, адже остання постійно йому докоряє; син, на її думку, вчинив таке діяння тому, що був за порадою психологів нею позбавлений на тиждень користуватись мобільним телефоном, від чого дуже залежний; однак вона має вплив на сина, який її любить, слухає у всьому і поважає, а тому вона зможе забезпечити належний догляд за ним, приділятиме більше уваги його вихованню та розвитку; відтак просить клопотання задоволити.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання та вважає, що саме даний примусовий захід виховного характеру, запропонований прокурором, слід застосувати до ОСОБА_3 .
Представник служби у справах дітей ОСОБА_8 підтримав подане клопотання та просив задоволити, передавши малолітнього під нагляд матері, яка сама виховує сина, негативної інформації відносно неналежного виконання нею батьківських обов`язків з будь-яких закладів, органів чи від окремих громадян не поступало, і така не позбавлялась батьківських прав; крім того вказана сім`я не перебуває на обліку, як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах; ствердив, що саме цей примусовий захід виховного характеру буде найбільш ефективним в даному випадку.
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала про обставини викрадення з куртки її сина ОСОБА_3 мобільного телефону та повернення такого в присутності директора школи останнім та його матір`ю, не заперечила проти задоволення клопотання.
За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Частиною 3 тієї ж норми Закону передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої ст.105 КК України, встановлюється судом, який їх призначає.
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Відтак діяння ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
За правилами ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років; особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за, зокрема, крадіжку.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_3 був у тринадцятирічному віці, а відтак згідно із ст.22 КК України не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Враховуючи обставини провадження та той факт, що ОСОБА_3 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, на даний час навчається, характеристика в цілому позитивна, однак, містить негативну інформацію щодо певних моментів поведінки малолітнього у школі, є сиротою, дані про сім`ю, здатність матері, як єдиної близької особи, яку, як ствердив, він поважає, слухає і любить, забезпечити виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку малолітнього, його ставлення до вчиненого, обставини, що негативно відобразились на вихованні, суд вважає, що до ОСОБА_3 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме, передачу під нагляд батьків матері строком на один рік, який буде достатнім для мети виправлення малолітнього.
Таким чином, клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належними і допустимими доказами, що знайшли своє підтвердження під час його розгляду в суді, та з урахуванням викладеного підлягає до задоволення.
Речові докази: мобільний телефон «Ксяомі Редмі 8А», 2 сім-картки, коробку з-під мобільного телефону, гарантійний талон, чек на покупку мобільного телефону (постанови Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області відповідно від 22 та 28 грудня 2020 року), які повернуті потерпілій під розписку, слід залишити ОСОБА_9 ; компакт-диск із записом з місця події (постанова Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області відповідно від 24 грудня 2020 року), слід залишити при кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі ст.ст.369, 372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого інспектора СД Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.185 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , примусовий захід виховного характеру передача під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на строк один рік.
Речові докази:
-мобільний телефон «Ксяомі Редмі 8А», 2 сім-картки, коробку з-під мобільного телефону, гарантійний талон, чек на покупку мобільного телефону (постанови Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області відповідно від 22 та 28 грудня 2020 року), які повернуті потерпілій під розписку, - залишити ОСОБА_9 ;
-ком пакт-диск із записом з місця події (постанова Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області відповідно від 24 грудня 2020 року), - залишити при кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити особі, стосовно якої розглядалося клопотання, прокурору, захиснику, законному представнику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1