Провадження № 1-кп /521/683/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000670 від 07.03.2020 щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)03.11.2005 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст.186 ч.2, ст.75 до 4-х років позбавлення волі з випробувальним строком тривалістю 3 роки;
2)26.04.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст.186 ч.2, ст.71 КК України до 6-ти років позбавлення волі;
3)19.03.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі;
4)31.05.2017 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2020 року о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 під`їхав на транспортному засобі марки «ЗАЗ 968 М», д.н. НОМЕР_1 , до офісного приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, 52, який належить ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_8 , який не був обізнаний про умисні злочинні дії ОСОБА_5 ..
Надалі, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконно збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, упевнившись, що його злочині дії залишаться непомітними для інших осіб, ОСОБА_5 підійшов до вікна вищевказаного приміщення та шляхом віджиму вікна проник до вказаного офісу.
У подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи у зазначеному офісі, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке в ньому знаходилось та належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти, у розмірі 2000 гривень, три ноутбуки марок «Lenovo» та «Acer», мобільний телефон марки «Meizu», сірого кольору з сім-карткою НОМЕР_2 , перфоратор марки «Metabo», заводський номер: НОМЕР_3 , цифровий фотоапарат марки «Sony», пакет з двома пляшками коньяку марки «Шабо», пляшку спиртного напою шампанське, блакитного кольору, загальною вартістю 57 000 гривень.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , таємно власноруч його викрав.
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 власноруч помістив його в транспортний засіб марки «ЗАЗ 968 М», д.н. НОМЕР_1 , та з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 57 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.3 КК України при викладених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини. Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що дійсно 07 березня 2020 року, об 01 годині 00 хвилин, знаходячись на АДРЕСА_3 , проник до офісного приміщення та викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти, у розмірі 2000 гривень, три ноутбуки марок «Lenovo» та «Acer», мобільний телефон марки «Meizu», сірого кольору з сім-карткою НОМЕР_2 , перфоратор марки «Metabo», заводський номер: НОМЕР_3 , цифровий фотоапарат марки «Sony», пакет з двома пляшками коньяку марки «Шабо», пляшку спиртного напою шампанське, блакитного кольору. Вказане майно спочатку сховав на вулиці під вікном офісу, потім пішов підшукувати автомобіль, щоб вивезти вкрадене майно. На вулиці зустрів водія автомобілю марки «ЗАЗ 968 М», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , попросив його під`їхати до офісу. Після чого, вийшов з машини, забрав викрадені речі, власноруч помістив їх в автомобіль та поїхав з місця скоєння злочину. В подальшому, викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Обвинувачений підтвердив, що водій автомобілю марки «ЗАЗ 968 М», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , не був обізнаний в тому, що ним скоєно крадіжку з проникненням до нежитлового приміщення. У скоєному щиро каявся, просив суд не призначати занадто суворого покарання. Цивільний позов заявлений потерплім ОСОБА_6 на суму 57000 гривень, що дорівнює вартості вкраденого майна, визнав в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав цивільний позов пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_5 , просив стягнути з ОСОБА_5 57 000 гривень, сума складається з вартості вкраденого майна. Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що на території заводу «Спец автоматика», розташований офіс, директором якого він працює. 07 березня 2020 року вранці, коли його підлеглі прийшли на роботу, то з`ясувалося, що вікно офісного приміщення зламано, а з самого приміщення зникло майно, а саме: грошові кошти, у розмірі 2000 гривень, три ноутбуки марок «Lenovo» та «Acer», мобільний телефон марки «Meizu», сірого кольору з сім-карткою НОМЕР_2 , перфоратор марки «Metabo», заводський номер: НОМЕР_3 , цифровий фотоапарат марки «Sony», пакет з двома пляшками коньяку марки «Шабо», пляшку спиртного напою шампанське, блакитного кольору. Після цього викликали поліцію, склали заяву про злочин.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Прокурором прийнято рішення про зміну обвинувачення, оскільки в ході судового розгляду даного кримінального провадження було встановлено, що у кваліфікації правопорушення помилково не було зазначено кваліфікуючу ознаку, а саме: крадіжка, вчинена повторно.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною, відповідно до ст.66 КК України: визнання вини в скоєні злочину.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України які б обтяжували покарання судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має місце реєстрації та постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, не перебуває на обліку у КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», раніше неодноразово судимий.

Однак судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: визнання обвинуваченим вини та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки, розмір матеріальної шкоди, те, що шкода, завдана злочином не відшкодована, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки останній будучи раніше засудженим за вчинення умисних злочинів та відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив, тобто не піддався заходам перевиховання, та знов вчинив умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185, КК України. На думку суду саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільним позивачем потерпілим ОСОБА_6 до початку судового розгляду було заявлено цивільний позов, в якому він просив стягнути з ОСОБА_5 - 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

Розмір майнової шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що вона складається з вартості викраденого майна, а саме : грошових коштів, у розмірі 2000 гривень, трьох ноутбуків марок «Lenovo» та «Acer», мобільного телефону марки «Meizu», сірого кольору з сім-карткою НОМЕР_2 , перфоратору марки «Metabo», заводський номер: НОМЕР_3 , цифрового фотоапарат марки «Sony», пакету з двома пляшками коньяку марки «Шабо», пляшки спиртного напою шампанське, блакитного кольору, загальною вартістю 57 000 гривень.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ч. 3 п. 8 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, відповідно ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_6 підтверджений матеріалами справи розмір матеріальної шкоди, в загальній сумі 57 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи у сумі 980,70 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 86 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 22 липня 2020 року, з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Одеським апеляційним судом, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 22.07.2020.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави: витрати на проведення судової трасологічної експертизи у сумі 980( дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок .
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1