Єдиний унікальний номер 341/316/20
Номер провадження 1-кс/341/91/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах міжнародної компанії «Вoekestijn Transhort Sp. Z. о. о.» у кримінальному провадженні від 23.02.2020 № 0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна.

в с т а н о в и в :

Відповідно до поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 на автомобіль марки «Іveco», реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який належить міжнародній фірмі «Вoekestijn Transhort Sp. Z. о. о.».

Клопотання мотивував тим, що з моменту арешту майна пройшов значний час і станом на сьогоднішній день слідчим проведені всі процесуальні дії, тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Окрім того, цей автомобіль ввезений на митну територію України 22.02.2020 в митному режимі «тимчасове ввезення» строком до 1 року, який вже минув і листом Одеської митниці Держмитслужби від 11.01.2021 фірму повідомлено про відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу. Цей автомобіль необхідний міжнародній компанії для здійснення господарської діяльності.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив скасувати арешт транспортного засобу марки «Іveco», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить міжнародній фірмі «Вoekestijn Transhort Sp. Z. о. о.».

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання. Пояснила, що з арештованим майном проведено не всі заплановані процесуальні дії і в подальшому застосуванні арешту потреба не відпала. Зазначила, що речовий доказ органам досудового розслідування ще потрібний для забезпечення проведення слідчого експерименту і авто технічної експертизи для встановлення обставин ДТП. Наголосила на існуванні загрози втрати речового доказу та слідів, які він містить у випадку зняття арешту та вивезення автомобіля за межі України.

Заслухавши пояснення представника власника майна та слідчої, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 накладено арешт на автомобіль марки «Іveco», реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який належить міжнародній фірмі «Вoekestijn Transhort Sp. Z. о. о.» та яким керував на підставі доручення громадянин Молдови ОСОБА_5 і потрапив у ДТП на території Галицького району, і який був знаряддям вчинення злочину і зберіг на собі сліди злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на положення ч. 1 ст. 22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, враховуючи заперечення і доводи слідчої щодо скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у подальшому застосуванні арешту майна не відпала.

Так, слідчий суддя враховує те, що арештований автомобіль визнано речовим доказом, він містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та потрібний органу досудового розслідування для проведення слідчого експерименту і авто технічної експертизи. Водночас, зняття арешту з майна призведе до його вивезення за межі України, зміни його стану і зовнішнього вигляду автомобіля, про що у засіданні зазначив і заявник клопотання, а, отже, призведе до знищення слідів кримінального правопорушення.

Своєю чергою, констатую, що факт порушення вимог митного законодавства і нарахування відповідних штрафних санкцій у зв`язку з порушенням термінів перебування автомобіля на митній території України не може бути підставою для зняття арешту з речового доказу, який на цей час потрібний для забезпечення проведення процесуальних заходів у межах кримінального провадження.

Так само, наявність гарантійного листа про надання у разі потреби автомобіля органам досудового розслідування не розцінюю як доказ об`єктивного забезпечення можливості використання автомобіля у майбутньому під час проведення процесуальних заходів органом досудового розслідування, а тим паче, забезпечення збереження відповідних слідів вчинення кримінального правопорушення на речовому доказі.

Таким чином, доходжу висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки на цей час у застосуванні цього заходу не відпала потреба і він був накладений обґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 98, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах міжнародної компанії «Вoekestijn Transhort Sp. Z. о. о.» про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1