Справа № 298/678/21
Номер провадження 1-кс/298/215/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державного підприємства Великоберезнянське лісове господарство про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 24 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області звернувся представник ДП Великоберезнянське лісове господарство з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2021 року по справі 298/678/21 у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000114, а саме лісопродукції в кількості 125 м.куб. Державне підприємство Великоберезнянське лісове господарство вважає, що арешт на майно накладено необгрунтовано у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Клопотання мотивовано тим, що відповідно до лісорубного квитка від 28.04.2020 серія ЗА ЛРК № 009453 на проведення поступових рубок головного користування у Лютянському лісництві в кварталі 10 виділі №40 площею 1,7 га., строк закінчення заготівлі 31.12.2020, строк закінчення вивезення 31.03.2020, та листом від 30.04.2021 № 01.1-20-727 Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства Про відстрочення на вивезення деревини з ділянок головного користування після закінчення заготівлі 01.05.2021 року на підставі поданої заяви ДП Великоберезнянське ЛГ та погодження Департаменту екології та природних ресурсів ОДА у відповідності до п.50,51,54,55,58 Порядку спеціального використання лісових ресурсів надало відстрочення на вивезення деревини під час рубок головного користування в т.ч. по вищезазначеному лісорубному квитку серії НОМЕР_1 . Таким чином, ДП Великоберезнянське ЛГ, будучи постійним лісокористувачем, якому законодавством надано виключне право на заготівлю деревини у відповідності до норм Лісового кодексу України здійснидо заготівлю деревини у Лютянському лісництві в кварталі 10 виділі №40. Деревина на яку накладено арешт ухвалою від 25.06.2021 заготовлена ДП Великоберезнянське ЛГ в процесі здійснення господарської діяльності та з дотриманням норм законодавства у зв`язку з чим арешт на майно накладено необгрунтовано та безпідставно. Слід зазначити, що представників ДП Великоберезнянське ЛГ не було залучено до жодних слідчих дій в рамках кримінального провадження за яким накладено арешт на деревину, до підприємства не надходило жодного офіційного запиту щодо надання документів про проведення заготівлі деревини у Лютянському лісництві. Разом з тим, накладення арешту на деревину заготовлену ДП Великоберезнянське ЛГ унеможливлює її реалізацію покупцям в т.ч. населенню і як наслідок призводить до збитків ДП Великоберезнянське ЛГ та можливих збитків контрагентів. Таке необгрунтоване втручання в господарську діяльність державного підприємства призведе до несвоєчасності сплати заробітної плати та податків усіх рівнів ДП Великоберезнянське ЛГ.Таким чином, накладений арешт не відповідає цілям здійснення досудового розслідування та ризикам передбаченим ст. 170 КПК України. Окрім цього, за період дії арешту, деревина, що знаходиться на верхньому складу буде зазнавати впливу зовнішніх явищ (дощ, сонце, шкідники) що призведе до втрати її якості, або взагалі можливого повного знищення, що також завдасть шкоди підприємству у вигляді упущеної вигоди та невідшкодованих витрат на заготівлю деревини.

В судовому засіданні представник ДП Великоберезнянське лісове господарство ОСОБА_3 просив скасувати арешт лісопродукції в кількості 125 м. куб., що накладений слідчою суддею Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25.06.2021 року.

В судове засідання не зявився слідчий СВ відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника ДП Великоберезнянське ЛГ, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2021 року було накладено арешт на лісопродукцію в кількості 125 м.куб., виявлену в лісовому масиі наподілк с. Люта Ужгородського району Закарпатської області в кварталі 10 Лютянського лісництва ДП Великоберезнянське лісове господарство.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з матеріалів клопотання, а саме, з лісорубного квитка, виданого 28 квітня 2020 року, переліко-цінувальної відомістю на ділянку площею 1,70 га в кварталі №10 виділ 40 у твердолистяному господарстві Лютянського лісництва.,зведеної відомості переліку дерев ДП Великоберезнянське ЛГ Лютянське лісництво, план схеми та інших документів, які підтверджують вивозку деревини, дані документи підтверджують правомірність дій лісового господарства . Будь-яких доказів, які б спростували дії слідчого органу , слідчим чи прокурором до слідчого судді не надано.

Згідно розяснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку,передбаченому ст.ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальності за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, слідчий суддя враховує ті обставини, що органом досудового розслідування не надано доказів повідомлення про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст. 246 КК України у кримінальному провадженні № 0000114 від 24.06.2021 року, не заявлено цивільного позову у порядку, встановленому ст. 128 КПК України, відсутні відомості про причетність будь-якої особи до вчинення злочину, з приводу якого проводиться досудове розслідування у вищенаведеному кримінальному провадженні.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обовязковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v.Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі Антріш проти Франції, від 22 вересня 1994 року, Series A №296-А, п.42, та Кушоглу проти Болгарії (Kushogly v.Bulgaria), заява № 48191/99,пп.49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар ( рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льон проти Швеції ( Sporrong and Lonnroth v.Sweden), пп.69 і 73,Series A№ 52).

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

В той же час доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності ДП Великоберезнянське лісове господарство слідчому судді не надано, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що накладений арешт слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2021 року на лісо продукцію в кількості 125 м.куб., виявлену в лісовому масиві неподалік с. Люта, Ужгородського району Закарпатської області в кварталі 10 Лютянського лісництва ДП Великоберезнянське лісове господарство - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 05 липня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1