Справа № 163/1162/21
Провадження № 1-кс/163/346/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Слідчий суддя Любомльського районного суду
Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000152,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості за №0000152 по факту виявлення та вилучення медичних препаратів іноземного виробництва, які відносяться до отруйних і сильнодіючих речовин, які не підтверджені документами про їх легальне походження, і розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 321 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування було встановлено, що поліцейськими ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області було зупинено 23.05.2021 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому слідчим було проведено огляд даного автомобіля та виявлено медичні препарати іноземного виробництва, які відносяться до отруйних і сильнодіючих речовин та не підтверджені документами про їх легальне походження, а також дві рації.

Зазначені препарати, дві рації та транспортний засіб з свідоцтвом про його реєстрацію слідчим було вилучено і визнано речовими доказами в цьому провадженні.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки могло бути набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди; надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 підтримав подане ним в канцелярію суду заперечення з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 як власник майна підтримав думку свого захисника, просив у задоволенні клопотання в частині арешту транспортного засобу відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання та подані в канцелярію суду стороною захисту заперечення з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження по вказаному у клопотанні факту зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23.05.2021 року за № 0000152 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.321 КК України, що підтверджено відповідним витягом.

Факт виявлення медичних препаратів іноземного виробництва в автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , та двох рацій і можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України, вбачається з рапорту інспектора СРПП відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, рапортів поліцейських ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 23.05.2021.

Протоколом огляду місця події від 23 травня 2021 року стверджено факт вилучення двох рацій «Baofeng» за s/n 17UV451585 та s/n НОМЕР_2 ; трьох картонний ящиків, з лікарськими препаратами виробництва Республіки Білорусь, в яких міститься: Ацидин-Пепсин, в кількості 170 пластинок по 10 таблеток в кожній, Мукосат-Белмед, загальною кількістю 3 840 ампул, об`ємом по 2 мл, концентрації 100 мг/мл., Мукосат-Белмед, загальною кількістю 1 950 капсул, концентрації 250 мг/мл, Глюкозамин, в пакетованій упаковці по 1,5 г, загальною кількістю 360 пакетів, відповідних картонних пакувань до зазначених препаратів; автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.01.2019.

В ході проведення огляду Реєстру лікарських засобів України встановлено відсутність державної реєстрації медичних препаратів Ацидин-Пепсин, Мукосат-Белмед, концентрації 250 мг/мл, Глюкозамин, в пакетованій упаковці по 1,5 г., що підтверджено відповідним протоколом.

Огляд транспортного засобу проводився за письмовим дозволом ОСОБА_4 , а майно тимчасове вилучення якого мало місце за протоколом огляду місця події від 23.05.2021, було добровільно видане ОСОБА_4 , що підтверджено письмовим дозволом та письмовими поясненнями останнього.

Постановою слідчого від 23 травня 2021 року зазначені медичні препарати, дві рації і транспортний засіб із свідоцтвом про його реєстрацію визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Власником автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , що підтвердили учасники в судовому засіданні.

Таким чином, дослідженні письмові матеріали свідчать, що підозра вчинення кримінального правопорушення в рамках вказаного кримінального провадження не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана обґрунтованою та прийнятною.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке слідчий просить арештувати, має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи із встановлених обставин та положень чинного законодавства України, накладення арешту на транспортний засіб із застосуванням найбільш обтяжливого способу арешту не відповідатиме вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.
У зв`язку з цим та для досягнення дієвості розслідування злочину вбачається за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження із забороною власнику права розпорядження транспортним засобом.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 23 травня 2021 року під час проведення огляду місця події на території біля вулиці Центральна, 20, в селі Залісся Ковельського району Волинської області, лікарські препарати виробництва Республіки Білорусь, зокрема: Ацидин-Пепсин, в кількості 170 пластинок по 10 таблеток в кожній; Мукосат-Белмед, загальною кількістю 3 840 ампул, об`ємом по 2 мл, концентрації 100 мг/мл.; Мукосат-Белмед, загальною кількістю 1 950 капсул, концентрації 250 мг/мл.; Глюкозамин, в пакетованій упаковці по 1,5 г, загальною кількістю 360 пакетів; відповідні картонні пакування до зазначених препаратів; дві рації «Baofeng» за s/n 17UV451585 та s/n 82UP00047, заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на вилучений 23 травня 2021 року під час проведення огляду місця події на території біля вулиці Центральна, 20, в селі Залісся Ковельського району Волинської області, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном.

Часткове задоволення клопотання про арешт транспортного засобу в частині заборони розпорядження тягне за собою негайне повернення цього майна власнику (володільцю) для можливості реалізації правомочностей володіння та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений о 08:50 годині 27.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1