Справа № 212/1970/21
У Х В А Л А

07 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001731 від 10 листопада 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 березня 2021 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22.00 години по 06.00 годину, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна. Вказав, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти обрання запобіжного заходу, пояснив, що він не має наміру переховуватися від суду, до цього часу він на кожну вимогу як досудового органу розслідування, так і суду з`являвся, на теперішній час він на випробувальному терміні на посаді водія на підприємстві, і для підтримання фінансового положення сім`ї має намір влаштуватися на цю роботу, яка передбачає виїзди за межі Кривого Рогу, але зобов`язався з`являтися на вимогу суду.
Захисник обвинуваченого заперечила проти застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, посилаючись на письмові заперечення, в яких зазначила, що клопотання є безпідставним та необґрунтованим. Вказала, що запобіжний захід не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, сама по собі тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу. Щодо незаконного впливу на свідків вказала, що даний ризик не доведений прокурором, не підкріплений жодними об`єктивними обставинами чи факторами. Щодо перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення зазначила, що посилання прокурора на відсутність у обвинуваченого утриманців не відповідає дійсності, також не зазначені чіткі, зрозумілі обставини, які б доводили наявність даного ризику. Вказала, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, оскільки постійно проживає за місцем реєстрації разом із батьками, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є для даних осіб членом сім`ї, особою, що надає фінансову підтримку. ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання та несення служби, до кримінальної та інших видів відповідальності не притягався. Крім того вказала, що після обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу 05.01.2021, дія якого продовжена не була, обвинувачений сумлінно виконує процесуальні обов`язки, тому підстави для застосування до останнього запобіжного заходу відсутні, а клопотання прокурора є таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, має зареєстроване і постійне фактичне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивно характеризується за місцем проживання.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує вищенаведені обставини, та вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, однак, на думку суду, прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 181, 194, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Обов`язки покласти на строк до 07 липня 2021 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1