У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1594/21
Провадження № 1-кс/348/306/21

19 липня 2021 року слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000163 щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєтрований АДРЕСА_1 , одруженого, який офіційно працює водієм (заробітна плата приблизно 6000,00 гривень на місяць) та має на утриманні 2 малолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю: слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

встановила:

Слідчий за погодження з прокурором подав клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. В обгрунтування клопотання наведено таке. 17.07.2021 о 2 годині 50 хвилин, наряд сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у складі інспектора СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_7 та інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , які є працівниками правоохоронного органу, перебуваючи у форменому одязі, виконуючи свої службові обов`язки по охороні публічного порядку та нагляду за безпекою дорожнього руху, у складі екіпажу рухались на службовому автомобілі вулицею Княгині Ольги, що у місті Надвірна Івано-Франківської області. В цей час на вказаній вулиці працівниками поліції було виявлено транспортний засіб на іноземній реєстрації, який рухався назустріч. Діючи відповідно до своїх функціональних обов`язків, зокрема, з метою виявлення факту передачі у володіння, користування або розпорядження автомобіля з іноземною реєстрацією особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили його зупинку, витребували у водія для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб і посвідчення водія, під час чого виявили ознаки алкогольного сп`яніння водія. Водій зупиненого автомобіля, ОСОБА_9 , почав втікати від працівників поліції вулицею Княгині Ольги у напрямку до магазину секон-хенду "Style", по вулиці Котляревського, де був затриманий ОСОБА_7 . Коли працівник поліції ОСОБА_7 здійснював супровід затриманого водія до службового автомобіля для оформлення відповідних процесуальних документів до них підійшов ОСОБА_3 , який разом з ОСОБА_9 знаходився в зупиненому працівниками поліції автомобілі, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті звільнення свого товариша, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, що виконував покладені на нього Законом України "Про Національну поліцію" обов`язки, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс два удари кулаками рук по обличчю та тулубу потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та тулуба. ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. 17 липня 2021 року о 8 годині 56 хвилин ОСОБА_3 затримали. Обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 вказаного злочину підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме протоколами огляду місць подій від 17.07.2021, протоколом затримання ОСОБА_3 від 17.07.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження. 17 липня 2021 року о 17 годині 32 хвилини, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний: може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді обмеженням або позбавленням волі на строк до п`яти років; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки він не пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а це утруднило підтвердження факту перебування підозрюваного у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_3 знає їх анкетні дані та перебуваючи на волі об`єктивно матиме можливість вчиняти тиск на них, тому що з ними підозрюваний знайомий безпосередньо та проживає в одному населеному пункті; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний відмовився від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про його відмову від співпраці з правоохоронними органами;може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки раніше його вже притягували до кримінальної відповідальності, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та дотримуватись суспільних норм та законів України. При обранні запобіжного заходу слід врахувати, що підозрюваний не має постійного місця праці та джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив таке задовольнити, щодо визначення розміру застави покладається на розсуд суду. Крім цього вказав, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту вважає недоцільним, оскільки підозрюваний вже завдав тілесних ушкоджень працівнику поліції і може вчинити так само з працівниками, які будуть контролювати дотримання умов запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що оскільки злочин пов`язаний з застосуванням насильства - вважає недопустимим застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави. На підтвердження обставин для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, прокурор вказав, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду; відмова підозрюваного пройти медичний огляд на стан сп`яніння є перешкоджанням кримінальному провадженню; підозрюваному не було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Підозрюваний зазначив, що він одружений має на утриманні 2 малолітніх дітей, він проживає з дружиною та дітьми і є єдиним годувальником сім`ї, оскільки його дружина не працювала, а зараз здійснює догляд за дітьми до 3 років. З дружиною деколи виникають сварки, але вони проживають спільно і виховують дітей. Події злочину він не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, однак, визнає всі обставини вчинення злочину, які викладені у клопотанні, в тому числі і те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Просив не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник також просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному, оскільки заявлені ризики є непідтвердженими. Зокрема, він вказав, що підозрюваний не перешкоджав здійсненню кримінального проваждення, не спотворював нічого, а навпаки визнає винуватість та не має наміру здійснювати вплив на учасників кримінального провадження. Попередня його судимість погашена, крім того, злочин було вчинено приблизно 15 років тому, у неповнолітньому віці і підозрюваний з того часу злочинів та адміністративних правопорушень не вчиняв. Після вчинення злочину не втікав з місця події, опору при затриманні не чинив. Крім цього, у клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор покликаються на рішення ЄСПЛ у справі Пунцельт проти Черхії, відповідно до якого відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців та відсутність спроб ухилитися від правосуддя свідчать на користь звільнення від застосування запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив такі обставини та надав їм оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У ході розгляду клопотання учасники не оспорювали обгрунтованість підозри. Підозрюваний визнав вину і це підтверджується також протоколом допиту підозрюваного від 19.07.2021.
Сторона обвинувачення вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Що стосується ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне вказати, що ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. На такій позиції неодноразово наголошує і ЄСПЛ. Незважаючи на це сторона обвинувачення обгрунтовує вказаний ризик виключно неминучість покарання у виді позбавлення чи обмеження волі. Зважаючи на наведене, а також на те, що підозрюваний не чинив спроб втекти з місця вчинення злочину та визнав вину, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На запитання суду, які саме речі та документи може знищити, сховати чи спотворити підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу, прокурор відповів, що тільки медичний висновок, оскільки підозрюваний відмовився від проходження медичного огляду і проце лікар зазначив у висновку. Слідчий суддя враховуює, що підозрюваний визнає, що перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину. Стороні обвинувачення про це стало відомо з моменту проведення допиту підозрюваного (ще до подання клопотання про обрання запобіжного заходу), а тому слідчий суддя критично оцінює доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, прокурор не зміг у судовому засіданні вказати, які саме документи чи речі можуть бути знищені чи спотвореними підозрюваним у кримінальному провадженні на випадок необрання йому запобіжного заходу, а відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння підозрюваний скористався своїм правом, яке надане законом, що не може свідчити про перешкоджання кримінальному провадженню.

Слід також зазначити, що підозрюваний у повному обсязі визнав свою вину, відомостей про спроби протиправного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні немає. Крім цього, потерпілий та деякі свідки є працівниками поліції. До матеріалів клопотання долучено копії протоколів допиту свідків та потерпілого з відмітками про те, що вони попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань, тому є малоімовірним, що свідки, які є друзями підозрюваного змінять показання. З цих підстав слідчий суддя вважає недоведеною наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України сторона обвинувачення обгрунтовує тим, що підозрюваний відмовляється співпрацювати з правоохоронними органами. Це спростовується тим, що підозрюваний визнав вину. Крім цього, саме на орган досудового розслідування покладено обов`язок збирати докази та проводити розслідування злочину, незважаючи на позицію підозрюваного. Враховуючи наведене, ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України є недоведеним.
Що стосується ризику, визначеного п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд також відхиляє доводи сторони обвинувачення зважаючи на таке. Судимість на яку покликається прокурор є погашеною і підозрюваний вважається таким, що злочинів не вчиняв. Погашена судимість не має кримінально-правового значення та не може спричинять негативні наслідки для особи. Крім цього, як справедливо зазначив захисник підозрюваний вчинив замах на крадіжку у неповнолітньому віці, ще у 2007 році і з того часу тривалий період злочинів не вчиняв. Попередній злочин не є однорідним із злочином вчиненим у 2021. Тому, слідчий суддя не може погодитися з доводами прокурора щодо схильності підозрюваного до вчинення злочинів. Форма з бази даних "Армор" містить інформацію про подання підозрюваним заяв, а також не містить даних про притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності чи щодо його антисоціальної поведінки. Вчинений підозрюваним злочин не є триваючим чи продовжуваним, а тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний буде продовжувати його вчинення.

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне вказати таке. У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний часто вживає спиртні напої. Підозрюваний не проявляє агресії, від алкогольної залежності не проходив лікування. Зізнався, що вживає алкогольні напої періодично, коли повертається з рейсу. Тому, враховуючи те, що злочин підозрюваний вчинив у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що він не пам`ятає що відбувалося, слідчий суддя вважає, що підозрюваний не здатний контролювати себе та гарантувати правослухняту поведінку після вживання алкогольних напоїв. Це на думку слідчого судді свідчить про те, що у стані алкогольного сп`яніння, втративши контроль над своєю свідомістю, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому з цих підстав, слідчий суддя вважає доведеною наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, прокурором не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Ні у клопотанні, ані у ході судового розгляду не зазначено обставин та не надано доказів, які б підтверджували: що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, навпаки після вчинення злочину підозрюваного затримали і відсутні документи про те, що він чинив опір працівникам поліції при затриманні чи намагався втекти; що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню, навпаки незаважаючи на те, що він не пам`ятає подій, підозрюваний визнав вину; що підозрюваному оголошено про підозру у вчиненні іншого злочину. Враховуючи це, до підозрюваного не тільки не може бути застосовано такий запобіжний захід, як тримання під вартою, але й за відсутності у сторони обвинувачення доказів на підтвердження зазначених обставин, подання клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного є неприпутимим.
У судовому засіданні встановлено, що підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 України, санкція якої передбачає максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до п"яти років. Цей злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Підозрюванй єдиний у сім`ї хто має самостійний заробіток, його дружина не працює, отримує соціальну допомогу на дітей. Місячний заробіток підозрюваного становить приблизно 6000,00 гривень. Підозрюваний народився у 12-дітній сім`ї, має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання. Позитивно характеризується за місцем проживання.
Враховуючи те, що підозрюваний отримує невисоку заробітну плату, на яку утримує свою сім`ю і сам походить з сім`ї з невеликим рівнем достатку, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді застави буде непомірно обтяжливим для нього та негативно вплине на виконання ним обов`язків з утримання малолітніх дітей.
Застосування запобіжного заходу у виді домашнього аршету, також перешкоджатиме підозрюваному працювати та утримувати сім`ю, оскільки він працює водієм, і у зв`язку з цим їздить у рейси. Якщо підозрюваний втратить роботу - його сім`я залишиться без засобів до існування, оскільки соціальна допомога має визначене цільове призначення, а у зв`язку з тим, що діти народжені у 2020 році та у 2019 році, дружина підозрюваного не має змоги влаштуватися на роботи. Суд відхиляє доводи сторони обвинувачення щодо розладу сімейних відносин у сім`ї підозрюваного, оскільки випадок про який йдеться мав місце у 2019 році, однак, до цього часу сім`я проживає спільно та у 2020 році у них народилася ще одна дитина.
Клопотання про передачу на поруки слідчому судді не подавали, що виключає можливість застосування такого запобіжного заходу.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, його репутації, тяжкості вчиненого злочину, наявності ризику, передбачного п.5 ч.1 ст.177 КПК України - до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк 2 місяці обов`язки, які дозволять запобігти ризику, який суд вважає доведеним та забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту де обвинувачений проживає, а саме: с. Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати на кожну вимогу слідчого, прокурора чи суду у вказаному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч.1 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

Керуючись ст. 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту де обвинувачений проживає, а саме: с. Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
-прибувати на кожну вимогу слідчого, прокурора чи суду у вказаному кримінальному провадженні;
-носити електронний засіб контролю.
Ці обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 2 місяці - 19.09.2021.
У разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного протягом п"яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 20.07.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1