Справа №487/3450/20
Провадження №1-кс/487/681/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002289,-,-

ВСТАНОВИВ:
19.01.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 07.07.2020 року, а саме зняти арешт з кузова автомобіля марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, та ключів від даного автомобіля. Двигун зазначеного автомобіля залишити на зберіганні на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів.
В обґрунтування клопотання заявник посилався на наступне.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2020 року клопотання слідчого СВ Заводського ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002289 від 17.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту - задоволено. Накладено арешт на: свідоцтво про реєстрацію т.з. № РCA НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, та ключі від даного автомобіля.
Зазначає, що вищезгаданий автомобіль належить йому (заявнику), статусу підозрюваного у відповідному провадженні він не має. На даний час потреба у перебуванні вказаного майна під арештом, та зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику відсутня, оскільки в рамках досудового розслідування вже було проведено судову трасологічну експертизу, за результатами якої складено висновок №64. Згідно висновку, знищення, підробка або зміна ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу не відбувалась, а тому відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт всього автомобіля. Крім того зазначає, що речовим доказом у кримінальному провадженні може виступити виключно двигун транспортного засобу, а також автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації, на нього не може бути накладено стягнення.
Таким чином на даний час відсутні підстави для накладення арешту на майно.
В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Вимоги клопотання уточнив, просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 07.07.2020 року, а саме зняти арешт з свідоцтва про реєстрацію т.з. № РCA НОМЕР_2 , автомобіля марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, та ключів від даного автомобіля.
Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).
Крім того, згідно з вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Судом встановлено, що Слідчим відділом Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002289 від 17.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України «Знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2020 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, надійшло повідомлення зі служби 102, про те що працівниками територіального сервісного центру м. Миколаєва, було виявлено підробку номера двигуна автомобіля марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 ., власником якого являється ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2020 року клопотання слідчого СВ Заводського ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002289 від 17.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту - задоволено. Накладено арешт на: свідоцтво про реєстрацію т.з. № РCA 862927; автомобіль марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, та ключі від даного автомобіля.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 вбачається що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником автомобіля марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того слідчим суддею встановлено, що згідно висновку експерта №64 від 13.07.2020 року номер кузову транспортного засобу «Volkswagen LT-46» змінам не піддавався та є первинним. Відповідно висновку експерта №213 від 05.08.2020 року: бланк про реєстрацію транспортного засобу відповідає встановленому зразку аналогічного бланка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України. Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-21/2033-КДТЗ від 15.03.2021 року ідентифікаційний номер двигуна на автомобілі змінам не піддавався та є первинним. Відповідно до листа ГУ НП в Миколаївській області Департамент міжнародного поліцейського співробітництва №165/22-2021 від 16.03.2021 автомобіль в міжнародному розшуку не значиться.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідноіз ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу відсвавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Досудове розслідування кримінального провадження триває.

Одночасно слідчим суддею встановлено, що на теперішній час необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.07.2020 року відпала потреба.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою недопущення порушення прав власника майна, слідчий суддя вважає можливим клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002289 задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.07.2020 року на майно: свідоцтво про реєстрацію т.з. № РCA 862927; автомобіль марки «Volkswagen LT-46» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, ключі від даного автомобіля, та повернути його власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1