Єдиний унікальний номер 728/605/21
Номер провадження 1-кс/728/143/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И Л А:
Скарга мотивована тим, що дізнавач, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, не провів повного обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі і помилково дійшов висновку про те, що моторолер марки Viper, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 і яким на підставі довіреності має право керувати ОСОБА_3 , та акумулятор до моторолера, який купував за власні кошти ОСОБА_3 , не є спільним сумісним майном ОСОБА_3 та його бувшої дружини ОСОБА_6 , а тому у діях бувшої дружини та її батька ОСОБА_7 щодо заволодіння вказаним транспортним засобом та акумулятором вбачає таємне викрадення його майна.
У судове засідання ОСОБА_3 та дізнавач, постанова якого оскаржується не з`явилися.
При цьому у скарзі та окремо поданій заяві ОСОБА_3 просить розглядати скаргу без його участі, підтримує її та просить задовольнити. Дізнавач причини неявки не повідомив, витребуваних слідчим суддею матеріалів кримінального провадження у судове засідання не надав.
Технічні засоби фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не застосовувались, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні рішення дізнавача про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У даному випадку особа, за заявою якої були внесені відомості до ЄРДР щодо кримінального провадження, вказує на неповне встановлення дізнавачем обставин справи, а висновок дізнавача про наявність підстав для закриття провадження - таким, що суперечить чинному законодавству.
За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК України, закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого, дізнавача і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.
Після виконання вимог ст.91 КПК України, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування (дізнання) визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно з ч.1, п.7 ч.2 ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Оскаржувана ОСОБА_3 постанова дізнавача відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 23.03.2021 про закриття кримінального провадження мотивована лише показаннями, отриманими в ході допиту потерпілого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , виходячи з яких було встановлено, що 15.11.2013 ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_8 , а 01.04.2014 разом зі своїм батьком ОСОБА_9 придбав у користування по довіреності на своє їм`я з правом відчуження у ОСОБА_5 моторолер марки Viper, д.н.з. НОМЕР_1 . У квітні-травні 2019 року ОСОБА_6 , маючи ключі від моторолера, поїхала на ньому до своїх батьків, де залишила транспортний засіб, який знаходиться там до цього часу. При цьому ОСОБА_6 та її батько ОСОБА_7 вказаний транспортний засіб ОСОБА_3 не повертають, вказуючи на те, що він належить ОСОБА_6 . 04.03.2019 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розлучилися, розподіл спільного майна у судовому порядку не здійснювали. Транспортний засіб та акумулятор до нього знаходяться у гаражі ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_7 вказав, що моторолер марки Viper, д.н.з. НОМЕР_1 та його складові (акумулятор) є спільним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , тому він його не крав, але і не віддає.

Виходячи з вищевикладених обставин, дізнавач прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, оскільки крадіжка є таємним викраденням чужого майна, а між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 вбачаються цивільно-правові відносини.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливе у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася і була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Однак, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, дізнавач в мотивувальній частині оскаржуваної постанови не вказує, які із елементів складу кримінального правопорушення, про яке йде мова у постанові, відсутній.

При цьому, виходячи із змісту постанови, висновок про те, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, дізнавач робить виключно з показань потерпілого та особи, у якої на даний час знаходиться транспортний засіб та акумулятор.

Окрім того, про наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 цивільно-правових відносин з приводу спільного майна, дізнавач також робить висновок виключно виходячи з пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , не надаючи оцінку правовідносинам, які між ними склалися, хоча саме у ОСОБА_7 на даний час знаходиться моторолер марки Viper, д.н.з. НОМЕР_1 та акумулятор, які, на думку ОСОБА_3 є викраденими.

За своєю суттю постанова про закриття кримінального провадження є певним аналогом судового рішення, оскільки нею фактично завершується стадія досудового розслідування, а тому вимоги до її вмотивованості є аналогічні і до вмотивованості судового рішення.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97 ЄСПЛ зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п.3 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, тому слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, приймаючи рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, виходячи із змісту самого рішення, дізнавач належним чином не встановив обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо складу кримінального правопорушення, чим не забезпечив всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та належним чином не мотивував прийняте ним процесуальне рішення.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про доведеність вимог скарги ОСОБА_11 в частині скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

Окремо слід звернути увагу, що закриваючи кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення дізнавач, окрім іншого, керувався положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України, які регламентують закриття кримінального провадження судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а не положеннями п.2 ч.1 ст.284 КПК України, які регламентують закриття кримінального провадження у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, положеннями ч.1 та ч.2 ст.307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

2)скасування повідомлення про підозру;

3)зобов`язання припинити дію;

4)зобов`язання вчинити певну дію;

5)відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, вимога скарги про поновлення провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки положеннями ч.2 ст.307 КПК України, визначений вичерпний перелік судових рішень, які ухвалюються слідчим суддею за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.
До того ж, задоволення скарги в частині скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження само по собі матиме наслідком проведення досудового розслідування і буде належним способом захисту та відновлення інтересів ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 23.03.2021 про закриття кримінального провадження №0000009 від 03.03.2021 за ч.1 ст.185 КК України задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 23.03.2021 про закриття кримінального провадження №0000009 від 03.03.2021 за ч.1 ст.185 КК України скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1