Справа № 567/307/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000005 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бадівка Рівненської області, непрацюючого, загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185 КК України

встановив:

25.12.2020 близько 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства потерпілої ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , де проживає його дочка ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи таємно, підійшов до розташованого там автомобіля марки «ВАЗ 2105» білого кольору, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав автомобільне колесо із шиною марки «PREMIORRI» моделі «Via Maggiore», розміром 175-70 R13 82T, 29/11 року випуску, на металевому диску, вартістю 503 грн. 98 коп., що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та зберігалося у багажнику даного автомобіля.

Окрім того, 06.01.2021 близько 10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства потерпілої ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, підійшов до розташованого там автомобіля марки «ВАЗ 2105» білого кольору, та із салону авто, шляхом вільного доступу таємно викрав автомобільну магнітолу марки «Pioneer», модель MVN-09UBG вартістю 897 грн., належну ОСОБА_5 .
Також, 06.01.2021 року близько 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства потерпілої ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, підійшов до розташованого там автомобіля марки «ВАЗ 2105» білого кольору, та із багажника авто, шляхом вільного доступу таємно викрав гідравлічний домкрат марки «BELAUTO» сірого кольору, вартістю 304 грн. 85 коп. належний ОСОБА_5 .
Окрім того, в ніч на 15.01.2021 ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно з метою власного збагачення, перебуваючи на території господарства, що по АДРЕСА_1 , підійшов до розташованого там автомобіля марки «ВАЗ 2105» білого кольору, із салону якого шляхом вільного доступу таємно викрав автомобільну полицю, чорного кольору із надписом «Pioneer sound vision soul» із вмонтованою акустичною системою марки «Shuttle» моделі «Skylor Classic CLS-6925» чорно- сірого кольору вартістю 642 грн. 23 коп. та сабвуфер марки «Universum SUPER SUBWOOFER SYSTEM» вартістю 516 грн. 67 коп. на загальну суму 1158 грн. 90 коп., належні ОСОБА_5
25.02.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1, 2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки. Із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків передбачені ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода виконана сторонами, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, в поданій на адресу суду заяві просить проводити розгляд справи в її відсутності та підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, просила її затвердити.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч.1 ст.469 КПК України право ініціювати укладення угоди про примирення є виключним правом потерпілого та підозрюваного або обвинуваченого.

Кримінальні правопорушення передбачені ч.1, 2 ст.185 КК України у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів за вчинення яких передбачено альтернативу видів покарання. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, що передбачені ч.1, 2 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1, 2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує і те, що обвинувачений є учасником бойових дій.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Зідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом"якшують покарання ОСОБА_4 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом з"ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

При цьому, судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової автотоварознавчої та трасологічної еспертиз по даному кримінальному провадженню становлять 5884,20 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.4, 5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Керуючись ст.314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

засудив:

затвердити угоду від 25.02.2021 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі,

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 5884,20 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні автомобільну полицю із надписом «Pioneer sound vision soul» із вмонтованими акустичними системами марки «Shuttle» моделі «SKY LOR»; сабвуфер марки «Universum», пневматичну шину марки «PREMIORRI» моделі «Via Maggiore» та колісний диск, гідравлічний вертикальний домкрат марки «BELAUTO» 5т/195-380 мм та автомобільну магнітолу марки «Pioneer» модель MVN-09UBG, що передані на відповідальне зберігання до камери схову відділення поліції №3 Рівненського РУП, після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_5 ; три сліди пальців рук та дактилокарту ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1