ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/949/21 Справа № 173/1/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 відносно ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 358 КК України та ОСОБА_11 , зач. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України було повернуто прокурору, у зв`язку з тим, що обставини, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення викладено поверхнево та неконкретизовано.
Так, судом в ході підготовчого судового засідання встановлено, що відповідно обвинувального акту дії ОСОБА_11 , які виразились у пособництві вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.
В обвинувальному акті слідчий указує, що ОСОБА_10 , маючи умисел на вимагання грошових коштів, у вказаний час та місці, залучив до вчинення даного злочину ОСОБА_11 , доручивши останньому роль посібника, чим вступив з ним у попередню змову на скоєння даного злочину. В подальшому, слідчий в обвинувальному акті указує послідовність дій ОСОБА_10 в ході скоєння даного злочину - за попередньою змовою групою осіб. На думку суду першої інстанції, слідчий, висуваючи обвинувачення ОСОБА_11 , в обвинувальному акті описує дії обвинуваченого ОСОБА_10 , не вказавши при цьому, які саме дії ОСОБА_11 він кваліфікує як склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Слідчий указує, що ОСОБА_10 доручив ОСОБА_11 роль посібника, в той же час, в обвинувальному акті слідчий не вказує чи ОСОБА_11 дав згоду на пропозицію ОСОБА_10 як посібник при скоєнні даного злочину. Не вказує слідчий в обвинувальному акті саме в чому полягала його роль як посібника та його дії при скоєнні даного злочину.
Висуваючи обвинувачення ОСОБА_11 в скоєнні злочину за попередньою змовою групою осіб, вимаганні грошових коштів, слідчий описує дії ОСОБА_10 , як саме він за допомогою фізичної сили, посадив потерпілого в автомобіль та його безпосередні дії відносно потерпілого на «Поліському ставку». В подальшому слідчий указує в обвинувальному акті, що відповідно наказу ОСОБА_10 потерпілого привезли в гараж, який належить ОСОБА_11 , де саме ОСОБА_10 наносив, відповідно даних обвинувального акту, тілесні ушкодження потерпілому та після чого ОСОБА_10 разом з потерпілим на автомобілі прибули до домоволодіння ОСОБА_8 , де ОСОБА_10 забрав прилад «Нівелір».
В подальшому слідчий указує, що 15.10.2020 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який перебував за кермом автомобіля, прибули на зустріч з ОСОБА_8 .
На думку суду першої інстанції, з даного обвинувального акту не зрозуміло, коли саме та при яких обставинах ОСОБА_10 та ОСОБА_11 домовилися на скоєння даного злочину, яку саме роль і які конкретно дії ОСОБА_11 повинен був скоїти та скоїв на протязі всіх подій даного злочину. В той же час, в ході досудового слідства, не встановлено умисел ОСОБА_11 , який перебував за кермом автомобіля в ході подій, вказаних в обвинувальному акті, які мали місце 15.10.2020 року.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вимогам ст. 291 КПК України і не має можливості усунути вказані недоліки в процесі судового розгляду, а тому вважає за необхідне повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прокурору для усунення вищезазначених недоліків.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка його подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 358 КК України та ОСОБА_11 , за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що вимоги ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту були дотримані в повному обсязі, із відповідним викладенням формулювання обвинувачення із зазначанням усіх доведених даних про подію (час, місце, спосіб), а тому підстав для його повернення в суду першої інстанції не було.
Позиції учасників судового провадження.
Сторона обвинувачення в судовому засіданні подану ними апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Потерпілий в судовому засіданні почав надавати пояснення по суті обставин кримінального провадження. На стадії судових дебатів висловив позицію про те, що підтримує апеляційну скаргу прокурора.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що обвинувальний акт дійсно складений із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що стосовно апеляційної скарги прокурора не має, що сказати, проте на стадії судових дебатів зазначив, що підтримує позицію прокурора.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаних норм закону сторона обвинувачення при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дотрималась в повному обсязі, в процесуальному документі вказано усі відомості, відповідно до положень ст. 291 КПК України, і підстав для його повернення в суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не було.
Так, відповідно до змісту повернутого прокурору обвинувального акту вбачається, що в ньому повністю відображено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто, слідчим при складанні даного процесуального документу було зазначено конкретний опис поведінки обвинувачених, спосіб в який вирішено вчинити кримінальне правопорушення, корисливий мотив його злочинної діяльності, його кінцеву мету і вину у формі прямого умислу. Також, викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, факт вчинення якого прокурор вважає доведеним. Таким чином, складаючи обвинувальний акт, прокурором було в повному обсязі дотримано вимоги положень ст. 291 КПК України.
Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яке свідчить про наявність доведених даних про подію, зокрема, час, місце та спосіб, кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України, а також передчасно дійшов висновку про відсутність обвинуваченого за адресою проживання, вказаною в обвинувальному акті. Процесуальний документ відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , складений за результатами досудового розслідування, на думку колегії суддів, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 358 КК України та ОСОБА_11 , за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4