УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 02086 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, що має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

-якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 16.02.2021р. включно.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого мешкання у нічний час.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , продовжено строком до 16 лютого 2021 року включно з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, який полягає у забороні покидати фактичне місце мешкання у певний період доби відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що не існує ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні прокурора. Зобов`язується виконувати покладені на нього вимоги суду та просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0002086 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2020р. обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.07.2020р. включно. В подальшому дію запобіжного заходу було продовжено до 25.09.2020р., останній раз ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2020р. строком до 16.02.2021р. включно.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в зв`язку з тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, не зменшилися, а захисником клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на нічний домашній арешт.

Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. З цих самих підстав, суд відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з триманням під вартою на нічний домашній арешт.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0002086 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 27 грудня 2020 року.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, ризику продовження обвинуваченим вчинення нових злочинів, не зникли та продовжують існувати.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід зокрема й той, що просить обвинувачений в апеляційній скарзі, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на нічний домашній арешт, про що просить апелянт.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2020 року якою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 16 лютого 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: