Cправа № 700/1261/19
Провадження № 1-в/700/30/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Лисянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області

ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Лисянка подання начальника Лисянського РС з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Митаївка, Богуславського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою -спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,

УСТАНОВИВ:
Згідно вироку Лисянського районного суду Черкаської області від 07.02.2020 року у справі № 700/1261/19 (провадження №1-кп/700/36/20) ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік.

09.07.2020 року орган пробації звернувся до суду з поданням про вирішення питання про приведення вказаного вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі - Закон № 2617-VIII) щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

Представник органу пробації у судовому засідання підтримав подання в повному обсязі з тих підстав, що в ньому викладені та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року), до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Законом з 01.07.2020 року № 2617-VIII до абзацу другого частини першої внесено зміни згідно яких, слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "трьох років, або позбавленням волі на той самий строк" замінено словами "п`яти років";

Отже, згідно Закону № 2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з 01.07.2020 року встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_5 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 309 КК України встановлена на строк до 5 років. Тоді, як ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі на строк 2 рік.

Як слідує з подання органу пробації, його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому.

При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_5 призначене останньому покарання. Відтак подання не містить і мотивів, з яких виходив орган пробації звертаючись до суду з вказаним поданням.

У свою чергу за правилами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Засуджений ОСОБА_5 покарання не відбував, оскільки він на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для засудженого закон із усіх, що були чинними у цей період.

За положеннями ч.3 ст.74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.

Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.

З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону № 2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки ОСОБА_5 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.

З урахуванням змін внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч.1 ст.309 КК України пом`якшується вид покарання, проте з у рахуванням правил ч.3 ст. 74 КК України посилює строк покарання.

Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, згідно Закону № 2617-VIII значно перевищує (у п`ять разів) строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 21.04.2020 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.

За таких обставин враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення подання органу пробації.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Лисянського РС з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про приведення вироку суду від 07.02.2020 року у справі № 700/11261/19 (провадження №1-кп/700/36/20) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1