Справа № 354/909/19
Провадження № 11-кп/4808/62/21
Категорія ч.1 ст. 121КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на вирок Надвірнянського районного суду від 20 листопада 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, предбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , неодружений, на утриманні нікого немає, з професійно-технічною освітою, працюючий по тимчасових заробітках, раніше судимого вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 року за ч.3 ст. 185 КК до покарання, у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 26.10.2018 року звільненого згідно ст.81 КК умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 1 день, громадянин України, -

визнаний виннуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК та призначено покарання:

за ч.1 ст. 125 КК 120 годин громадських робіт.

за ч. 1ст. 121 КК 5 ( п`ять) років позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю кримінальних правопорушеннь, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2016р. та остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5( п`яти ) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 07.08.2019 р., 22 год. 40 хв. з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Кримінальні правопорушення ним вчинено при таких обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_8 з 2018 року спільно проживав із ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 . Під час спільного, проживання між ними неодноразово виникали конфлікти на грунті ревнощів.

Так, 06 серпня 2019 року потерпіла ОСОБА_10 після чергової сварки, зачинивши свій будинок, покинула місце проживання та пішла до колишнього співмешканця потерпілого ОСОБА_11 , який проживає за адресою в АДРЕСА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи позбавленим житла, неодноразово приходив до будинку потерпілого ОСОБА_11 , маючи на меті порозумітись із співмешканкою ОСОБА_10 , однак остання відмовлялась спілкуватись із ним.

7 серпня 2019 року, приблизно 21 год 00 хв, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши дерев`яну штахетину, прийшов на АДРЕСА_2 до житлового будинку потерпілого ОСОБА_11 Почав стукати в двері на що вийшов потерпілий ОСОБА_11 і між ними виникла словесна перепалка. Тоді обвинувачений ОСОБА_8 побіг до сміттєвих баків, кидаючись камінням в потерпілого ОСОБА_11 , а коли той наздогнав його, наніс один удар штахетиною по руці. В цей час із будинку вибігла потерпіла ОСОБА_10 , яка кинулась до обвинуваченого ОСОБА_8 з вимогою припинити конфлікт та залишити їх в спокої, оскільки не має наміру продовжувати з ним спільне життя.

Обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи спричинити тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , на грунті ревнощів, умисно наніс два, удари дерев`яною штахетиною в життєво-важливу ділянку тіла потерпілої - голову, від якого вона впала на землю, отримавши тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 88 від 07.10.2019 року потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді, закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, переломами лобної, тім`яної, обох стінок лобної пазухи, крововиливами в речовину головного мозку в правій та лівій лобних долях та в обох лобно-тім`яних долях, рани в лівій тім`яній ділянці голови, (про що свідчить наявність рубця в цій ділянці), і ускладнилася гемосинусом, закритого перелому кісток носа, без порушення носового дихання.

Закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, переломи лобної, тім`яної, обох стінок лобної пазухи, крововиливами в речовину головного мозку в правій та лівій лобних долях та в обох лобно-тім`яних долях, рани в лівій тім`яній ділянці голови, і ускладнилася гемосинусом відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними в момент їх спричинення. Інші ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 07серпня 2019 року приблизно 21год., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, озброївшись дерев`яною штахетиною, прибув до житлового будинку потерпілого ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_3 та почав стукати в двері. Потерпілий ОСОБА_11 вийшов з будинку, де на вулиці між ними виникла словесна перепалка. В ході якої обвинувачений ОСОБА_8 , разом із потерпілим ОСОБА_11 покинули територію господарства.

В подальшому, поряд із сміттєвими баками по вул. Довбуша в м. Яремче, між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_8 продовжився словесний конфлікт, в ході якого останній, умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс, по тілу потерпілого ОСОБА_11 декілька ударів дерев`яною, штахетною, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді садна ділянки правого плеча та садна лівої кисті. Згідно висновку судово-медичного експерта № 163 від 09.09.2019 вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_12 , не оспорюючи доведеність вини у вчиненні кримінальних правопорушень та вірності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК на 3, 6 років позбавлення волі.

В судове засідання апеляційного суду не з`явився потерпілий ОСОБА_11 , хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану АС, просять задовольнити їхні апеляційні вимоги; пояснення прокурора та потерпілої, які вважають вирок законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС захисника не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

За змістом ч.1 і 2 ст. 65 КК при призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, суд обґрунтовано врахував характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення будучи умовно- достроково звільнений, його вік, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, працює по тимчасових заробіткам, що на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, його поведінку до і після вчинення кримінальних правопорушень, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, взявши до уваги сукупність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, так як обвинувачений визнає вину, шкодує про вчинене.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі і підстав для застосування ст. 69 КК до вказаного покарання.

Колегія суддів вважає, що строк призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, тобто вимогам ст. 50,65 КК .

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 1 ст. 121, ч.1ст.125 КК ОСОБА_8 було призначене покарання не в максимальних межах санкцій, а навпаки в мінімальних межах, призначаючи покарання на підставі ст. 70 названого Кодексу , суд застосував принцип часткового складання покарань, а призначаючи остаточне покарання на підставі ст. 71 цього ж Кодексу , суд застосував принцип лише часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що також не свідчить про несправедливість призначеного покарання через його суворість.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи АС захисника щодо неналежного врахування судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся та повністю визнав свою вину. Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд врахував вказані обставини при призначенні ОСОБА_8 покарання та прийшов до висновку про можливість призначення йому покарання з мінімальним строком позбавлення волі.

Отже, підстав для застосування до призначеного судом покарання ОСОБА_8 ст.69 КК колегія суддів не знаходить.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 20 листопада 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, предбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4