1Справа № 335/9120/20 1-кп/335/850/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжних заходів відносно обвинувачених, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002123 від 10.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002123 від 10.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Вказані клопотання мотивовані тим, що на теперішній час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. В той же час, зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України та гарантувати виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Адвокат зазначив, що ризики вказані стороною обвинувачення, не обґрунтовані та не доведені. При цьому, просить врахувати, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, навчається, має постійне місце проживання. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та вважає, що є всі підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні частково заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просили змінити період перебування під домашнім арештом з цілодобового на домашній арешт у нічний період часу, оскільки ОСОБА_5 покладені на нього обов`язки не порушував, має наміри працевлаштуватися.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 07.11.2020.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у цьому кримінальному провадженні, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяці до 11.11.2020.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, приниженням честі і гідності потерпілого, вчиненим групою осіб, яке є нетяжким злочином.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винними, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, враховується, що ОСОБА_4 є студентом та навчається у ліцеї, за сімейним станом не одружений, має постійне місце проживання. Однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності (ч.2 ст.186 КК України), а також, на теперішній час, на розгляді іншого суду перебуває кримінальне провадження, у якому останній обвинувачується за ч.2 ст.187 КК України, постійного джерела доходу не має, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього строком на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинене із застосуванням насильства.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню, суд виходить з того, що на даний момент існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , та того, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, приниженням честі і гідності потерпілого, вчиненим групою осіб, яке є нетяжким злочином, враховується, що ОСОБА_5 є особою працездатного віку, за сімейним станом не одружений, не працевлаштований, відсутність будь-яких порушень обов`язків, які на нього були покладені ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, доводи адвоката щодо можливості ОСОБА_5 працевлаштуватися, суд не приймає до уваги, оскільки жодним чином не підтверджені.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи ОСОБА_5 , суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає тяжкості кримінального правопорушення, що інкримінуються обвинуваченому та його особі, а також, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, підлягає задоволенню.

Відтак, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту відносно обвинувачених, по кожному окремо, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 350, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 04.11.2020 до 02 січня 2021 року включно, з утриманням у ДУ „Запорізький слідчий ізолятор.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на два місяці до 04 січня 2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не залишати цілодобово місце проживання без дозволу прокурора, суду;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали, в частині обрання домашнього арешту ОСОБА_5 , для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала, в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена в апеляційному порядку, у строк встановлений законодавством.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1