Справа № 521/1450/15-к
Номер провадження:1-в/521/995/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Малиновського районного

відділу філії Державної установи «Центр пробації»

в Одеській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання (подання) начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , засудженого 17 лютого 2015 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 680 гривень, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2016 року несплачену суму штрафу у розмірі 680 гривень, змінено на покарання у вигляді сорока годин громадський робіт, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 перебуває на обліку Малиновського районного відділу пробації з 23 січня 2017 року.

Згідно наказу 23 січня 2017року засудженому ОСОБА_5 направлено виклик за адресою, що вказана в ухвалі суду, до Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 06 лютого 2017 рік.

06 лютого 2017 року громадянин ОСОБА_5 з`явився до Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, та надав копію паспорту. Заповнювати анкету, підписку та надавати будь - які пояснення засуджений ОСОБА_5 відмовився. Відбувати покарання у вигляді громадських робіт теж відмовився. Не пояснивши інспектору причин своєї поведінки засуджений ОСОБА_5 пішов з уповноваженого органу з органу з питань пробації.

07 лютого 2017 року старшим інспектором Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області було здійснено перевірку за місцем проживання вказаної в ухвалі суду, засудженого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Дверей квартири інспекторам ніхто не відчинив. В дверях квартири ОСОБА_5 був залишений виклик за вих. № 882 від 07 лютого 2017 року до Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 16 лютого 2017 року.

20 лютого 2017 року, у зв`язку з тим, що засуджений за викликами не з`являється до Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, за вих. №1172 до Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області було направлено запит щодо перевірки громадянина ОСОБА_5 за місцем проживання, та зобов`язати його з`явитися до Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

31 березня 2017 року старшим інспектором Малиновського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації було здійснено перевірку за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Дверей квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 дійсно проживає в квартирі АДРЕСА_2 близько п`яти років разом із своєю сестрою. Вдома вони з`являються дуже пізно, близько 23 години 00 хвилин, та дуже рано йдуть на роботу близько 07 години. Також ОСОБА_6 повідомила, що виклики, залишені раніше в дверях квартири інспектором Малиновського районного сектору та офіцером поліції, ОСОБА_5 точно отримав, чому він не з`являвся за викликами їй невідомо.

05 травня 2017 року Малиновським РВ було направлено подання до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст. 389 КК України.

Згідно останньої відповіді, яка надійшла з Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області 04 серпня 2020 року подання було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001863 від 05 червня 2017 року, за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 389 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що відсутній склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у зв`язку з чим 23 червня 2020 року кримінальне провадження було закрито.

Згідно даних УІАП від 11 березня 2020 року до кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно даних АРМОР від 16 листопада 2020 року стосовно засудженого ОСОБА_5 27 вересня 2020 року Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області був складений адміністративний протокол №ВАБ 189906 за ст.173 КпАП України.

Начальник Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду з клопотанням (поданням) про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вивчивши клопотання та особову справу відносно ОСОБА_5 , вислухавши думку представника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.
Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений в кримінальній справі розраховує на здійснення провадження у його справі з особливою ретельністю і положення ст. 6 Конвенції "Про захист прав і основних свобод людини "1950 року покликані не допускати в кримінальній справі надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 89 рішення від 2 березня 2006 року у справі "Нахманович проти Росії та п. 71 рішення від 7 грудня 2006 року у справі "Іванов проти України".
Частиною 3 статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно із правовим висновком Верховного Суду України у справі № 5-324 кс 15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Редакція ст. 80 ч.3 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ст. 80 ч.3 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ст. 80 ч.3 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ст. 62 ч.1 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Судом встановлено, що з дня набрання законної сили обвинувальним вироком минуло понад два роки і він залишається не виконаним. Обставини, які би встановлювали факт ухилення від відбування покарання, переривання перебігу давності, суду не надано, а тому засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання (подання) начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 17 лютого 2017 року у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень, заміненого ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2016 року на покарання у вигляді сорока годин громадський робіт, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення прокурором, засудженим може бути подана апеляційна скарга.

Суддя: ОСОБА_1