ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1121/20 Справа № 183/2718/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 08.12.2014 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним строком 1 рік;

- 12.06.2017 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2014 р., до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнився 24.01.2020 р. з Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 вересня 2020 року. В задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_8 30 квітня 2020 року приблизно о 17 годині 55 хвилин, перебуваючи в магазині Продукти по вулиці Ударній, 21 в селі Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень раніше незнайому ОСОБА_11 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наніс велику кількість ударів кулаками та ногами у взутті в область голови та тулубу ОСОБА_12 , від яких останній втратив свідомість, але ОСОБА_8 доводячи свій злочинний умисел до кінця, наніс ще декілька ударів ногами та руками по голові, після чого відтягнув тіло ОСОБА_12 за декілька метрів, чим спричинив останньому середнього ступеню тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя враховув наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, однак незважаючи на це, ОСОБА_8 на шлях виправлення не стає.

Також, як убачається з ухвали, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин в короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі 24 січня 2020 року. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 він вже відбував покарання за вчинення злочину, знов вчинив дії, які стали наслідком його підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, задоволенню не підлягає, оскільки нічим не обґрунтовано і не підтверджено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить ухвалу місцевого суду скасувати, постановити нову ухвалу про обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із обмеженням волі.

Вважає, що постановлена ухвала є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. За твердженням захисника місцевий суд обираючи найсуворіший запобіжний захід ОСОБА_10 у тримання під вартою не дослідив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У поданій апеляційній скарзі зазначається на те, що саме потерпілий був ініціатором бійки, який разом з товаришем першими нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 , що спровокувало останнього вчинити кримінальне правопорушення.

Також, в апеляційній скарзі наголошується на тому, що ОСОБА_8 після подій невідкладно зателефонував до поліції та швидкої допомоги, дочекавшись на місці вчинення злочину співробітників поліції, яким в свою чергу активно сприяв в розкритті кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених в скарзі та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги сторони захисту, оскільки доводи викладені у скарзі, є безпідставними, при цьому оскаржувана ухвала законною та обґрунтованою.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали за клопотанням про застосування запобіжного заходу та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про необгрунтованість рішення слідчого судді місцевого суду, є помилковими.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно із ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею дотримані.

Слідчий суддя правильно встановив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і такий висновок підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були досліджені колегією суддів в ході апеляційного розгляду.

Дослідивши подані матеріали за клопотанням, слідчий суддя прийшов до об`єктивного висновку про законність та обґрунтованість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на переконання колегії суддів, для застосування саме такого запобіжного заходу наявні підстави, визначені ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбаченій вказаною нормою закону.

При цьому, слідчий суддя районного суду, з належним мотивуванням, прийшов до обґрунтованого висновку стосовно того, що заявлений слідчим ризик, визначений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, існує, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, знов вчинив кримінальне правопорушення, через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, за результатами апеляційного перегляду колегія суддів приходить до висновку, що у слідчого судді суду першої інстанції перебувало на розгляді клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що свідчить про дослідження питання про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Однак, місцевий суд не знайшов обґрунтованих підстав для його задоволення та відмовивши в його задоволенні застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно положення ч. 4 ст. 183 КПК України правильно не визначав розмір застави.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення, а ухвали слідчого судді суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28 вересня 2020 року та відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- -------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4