Дата документу 08.12.2020 Справа № 335/9567/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/336/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/9567/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18.02.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2019 року задоволено подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року, та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту взяття ОСОБА_7 під варту.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 .

Подання вмотивовано тим, що ОСОБА_7 засуджений 18.02.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження із зазначеним органом.

Вирок стосовно ОСОБА_7 надійшов на виконання до органу пробації 26.03.2019 року та заведено особову справу. 24.04.2019 року ОСОБА_7 під особистий підпис було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також попереджено про те, що у разі невиконання обов`язків, встановлених законодавством, а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання. Засудженого також було під підпис ознайомлено з постановою про призначення днів явки для реєстрації 1-а та 3-я середи кожного місяця.

За час перебування на обліку засуджений тричі допустив пропуски без поважних причин: 02.05.2019 року, 05.06.2019 року, 07.08.2019 року. Документів про поважність причин неявки для реєстрації не надав. При цьому, ОСОБА_7 двічі попереджувався письмово про скасування звільнення з випробуванням.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_7 мав реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки у вигляді періодичного прибуття до органу пробації для реєстрації та повідомляти даний орган про тимчасову зміну місця проживання, однак став порушувати порядок відбування покарання щодо періодичного з`явлення до органу пробації для реєстрації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, намагання уникнути контролю за поведінкою з боку органу пробації.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою та негуманною по відношенню до ОСОБА_7 . На думку апелянта, незаконність ухвали полягає в неповному дослідженні обставин справи, що призвело до неправильного застосування до ОСОБА_7 норм матеріального та процесуального права. Так, районний суд не врахував, що своєчасна неявка ОСОБА_7 до органу пробації відбулась внаслідок форс-мажорних обставин, які не залежали від його волі, а саме: один раз він не з`явився на реєстрацію через затори на греблі «ДніпроГЕС», у двох інших випадках неявка була викликана тим фактом, що ОСОБА_7 не відпустили з роботи. Крім того, ОСОБА_7 через затримку зарплати взагалі не мав коштів і опинився у вкрай скрутній життєвій ситуації. Свідомого бажання порушувати умови відбування покарання у ОСОБА_7 не було. До того ж, у всіх інших випадках ОСОБА_7 ретельно виконував умови відбування покарання, нових злочинів не скоював, вів законослухняний спосіб життя. Також зміна умов відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі буде надмірним тягарем як для самого ОСОБА_7 , який є єдиним годувальником своєї хворої матері, так і для його матері.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, в тому числі, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2019 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження із зазначеним органом.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставою для задоволення подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 стало те, що останній за час перебування на обліку не виконав покладені на нього обов`язки, а саме не виконав покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації та тричі не з`явився на реєстрацію, а саме: 02.05.2019 року, 05.06.2019 року та 07.08.2019 року, не надавши жодних підтверджуючих документів чи доказів поважності такої неявки.

На думку колегії суддів, такий висновок зроблений судом першої інстанції на неповно з`ясованих матеріалах справи і безспірно із ним погодитись неможливо.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 дійсно 02.05.2019 року, 05.06.2019 року та 07.08.2019 року не з`явився до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області для реєстрації.

Колегією суддів встановлено, що в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду подання засуджений ОСОБА_7 пояснив, що двічі він не з`явився на реєстрацію до органу пробації, оскільки його не відпустили з роботи, на якій він працював неофіційно, а один раз його відпустили з роботи всього на одну годину, але він не зміг з`явитися на реєстрацію через затори на греблі «ДніпроГЕС». Вказані обставини засуджений ОСОБА_7 підтвердив і під час апеляційного розгляду.

За неявки на реєстрацію до органу пробації від засудженого ОСОБА_7 були відібрані пояснення та винесено два письмових попередження за неявки на реєстрацію без поважних причин.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність поважних причин для неявки на реєстрацію є передчасними та зроблені на неповно досліджених даних.

При цьому, колегія звертає увагу на те, що не з`явлення засудженого ОСОБА_7 для реєстрації носили не систематичний характер та останній в подальшому з`являвся до органу пробації та надавав пояснення з приводу несвоєчасного з`явлення для реєстрації, що не підтверджує факт того, що ОСОБА_7 злісно та свідомо ухиляється від режиму відбування покарання з випробуванням та не бажає стати на шлях виправлення.

Підтверджень беззаперечних свідчень про те, що ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, матеріали провадження не містять.

Натомість, під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 повідомив суду, що на теперішній час він офіційно працевлаштований на обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «На портовій», про що надав суду копію посвідчення, що додатково свідчить про прагнення ОСОБА_7 виправитися.

Колегія суддів звертає увагу на неприпустимість спрощеного, формалізованого підходу судів під час розгляду проваджень щодо питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суди обов`язково повинні виходити з того, чи буде реальне позбавлення волі сприяти безумовному виправленню особи, і чи є такі заходи пропорційними з огляду на цілі, окреслені законом про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2019 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та останнього направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4