Справа №: 671/1860/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Волочиську кримінальне провадження № 0000103 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, працездатного, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 02 квітня 2019 року близько 05 години 40 хвилин, в порушення вимог п.п.2.1. (а), п.п.2.9. (а) Правил дорожнього руху України (далі Правил), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем марки VAZ моделі 21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Музейній в м. Волочиськ Хмельницької області поблизу багатоквартирного житлового будинку №68 у напрямку від центра міста до залізничного переїзду по вул. Фридрихівській в м. Волочиськ Хмельницької області, в порушення вимог п.п.1.5., 2.3. (б, д), 10.1., 11.1., 11.3., 12.1., 12.2., 12.3. Правил, створюючи своїми діями небезпеку іншим учасникам руху, діючи легковажно і самовпевнено, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, втратив здатність постійно та безпечно контролювати рух транспортного засобу, поблизу будинку №31 по вул. Музейній в м. Волочиськ Хмельницької області, допустив неуважність та не переконався у безпечності власних дій під час зміни напрямку руху, не врахував ширини проїзної частини, габаритів транспортного засобу, на заокругленій вліво ділянці автодороги, виїхав на смугу зустрічного руху, після появи в полі зору пішохода ОСОБА_7 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд на вищевказаного пішохода, яка йшла по лівому краю проїжджої частини дороги у попутному напрямку.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки та перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відломків, які згідно із висновком судово-медичної експертизи №45 від 27.05.2019 за своїм характером є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та крововиливів в обох навколоочних ділянках, рваної рани в ділянці кута верхньої повіки лівого ока, рваної рани носа, рваної рани нижньої губи та підборіддя, контузії обох очей легкого ступеня, струсу головного мозку, перелому кісток носа зі зміщенням уламків, розколу коронкової частини 1-го зуба на верхній щелепі зліва, які згідно з цим же висновком експерта за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.1.5., 2.1. (а), 2.3. (б, д), 2.9. (а), 10.1., 11.1., 11.3., 12.1., 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному: - 1. Загальні положення: п.1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.; - 2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів: п.2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п.2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.; п.2.9. водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.; 10. Початок руху та зміна його напрямку: п.10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.; 11. Розташування транспортних засобів на дорозі: п.11.1. кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.; п.11.3. на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.; 12. Швидкість руху: п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.; п.12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.; п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням потерпілою ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

27 січня 2021 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення, згідно умов якої потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин. Зокрема про те, що розмір шкоди заподіяної ОСОБА_7 становить 42000,00 грн., в тому числі: 17911,76 грн. матеріальна шкода та 24088,00 грн. моральна шкода. Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування даного кримінального провадження добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_7 12000,00 грн., а в ході судового розгляду - 30000,00 грн. Потерпіла ОСОБА_7 відмовляється від решти позовних вимог, а саме: 75912,00 грн. моральної шкоди, а також від стягнення будь-яких витрат на правову допомогу по даній справі та з моменту підписання угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних претензій, але виключно майнових та немайнових, до обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу інкримінованого йому злочину по кримінальному провадженні №0000103. Обвинувачений ОСОБА_5 не зобов`язаний вчиняти на користь потерпілого жодних дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди. Також потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо міри покарання згіно санкції ч. 1 ст. 286 КК України в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, яке має понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, та який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу (в редакції, чинній на час його вчинення) є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник в судовому засіданні вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

Потерпіла просить затвердити угоду, наслідки затвердження угоди, що передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор проти затвердження угоди заперечив, посилаючись на те, що узгоджена сторонами угоди міра покарання без призначення додатквого покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами не відповідає вимогам закону та суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена між потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання. Зокрема, враховано обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 - надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, який відноситься до категорії необережних злочинів, особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що укладену угоду про примирення необхідно затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом встановлено, що вид покарання за умовами укладеної угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим не суперечить вимогам закону щодо загальних засад призначення покарання та обрано сторонами угоди в межах санкції статті обвинувачення з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, є молодого віку, на диспансерному обліку в нарколога та Д обліку у психіатра не перебуває, визнав свою вину у вчиненому та повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду. А тому, суд не приймає доводи прокурора про те, що узгоджена сторонами угоди міра покарання не відповідає вимогам закону та суперечить інтересам суспільства.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 745 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, укладену 27 січня 2021 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи в сумі 5454 грн. 17 коп.

Речові докази по справі: - автомобіль марки «VAZ» моделі 21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_8 ; - банку ємністю 0,5 л, футляр із окулярами повернути за належністю ОСОБА_7 ; - уламок лакофарбового покриття зеленого кольору та уламок пластику чорного кольору - знищити.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року (справа № 671/580/19), - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: