справа №619/4943/20
провадження №1-кп/619/419/20
24 листопада 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дергачі, Дергачівського району, Харківської області, громадянки України, учениці «Дергачівського ліцею №2», зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України, суд -
05 серпня 2020 року 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . разом із неповнолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . перебували за адресою: АДРЕСА_1 , біля спортивного комплексу «ТРЕНД», де також за цією адресою знаходилась неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . разом зі своїми друзями, де в ході розмови у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт.
В ході конфлікту у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання повалила ОСОБА_6 на землю на спину та усвідомлюючи, що остання не в змозі чинити опір нахилилась до ОСОБА_6 та нанесла 1 (один) удар кулаком правої руки в область правого ока обличчя.
В свою чергу, ОСОБА_3 реалізуючи прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_6 , яка знаходилась у положенні лежачі на спині на землі, усвідомлюючи, що остання не в змозі чинити опір нанесла не менше 3 (трьох) ударів лівою ногою в область обличчя, а саме в бік лівого ока.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинені, згідно висновку експерта №18/20Д від 20.08.2020 наступні тілесні ушкодження: - синець на верхньому повіці лівого ока, синець в лівій підочній області, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; - синець на повіках правого ока та в правій підочній області, синець на верхньому повіці лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , та неповнолітня ОСОБА_4 вчинили кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Прокурор ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченою ОСОБА_3 , представленою захисником ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 ,представленою законним представником ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_8 подано заяви, згідно яких вони беззаперечно визнають свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального проступку, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Потерпілою ОСОБА_6 ,представленою законним представником ОСОБА_9 подано заяву, згідно якої вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту без її участі у спрощеному порядку.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, їх дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи дані про ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають, раніше не судимі, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, якою відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, а також вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 у неповнолітньому віці , враховуючи відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України є обтяжуючими покарання, з урахуванням наявності коштів і можливості , суд вважає за необхідне призначити їм покарання в межах санкції статті у виді штрафу.
Керуючись ст..ст.381,382,394 КПК України,суд-
ОСОБА_10 , ОСОБА_4 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їм покарання кожній, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1