Провадження № 11-кп/4820/194/21
Справа № 676/821/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області та ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002306, № 000091, № 0000917 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року, -
в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою, клопотання прокурора задоволено.
Продовжено обвинуваченому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Колибаївка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, непрацюючому, який має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимому 26.04.2016 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 23 січня 2021 року включно.
Визначено розмір застави 42 040 грн. гривень достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України. Вказаний розмір застави обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України з моменту звільнення з-під варти наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі с. Броварі, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.
Визначено термін дії обов`язків, покладених судом, в разі внесення застави, з дня її внесення до 23 січня 2021 року включно.
У разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу в виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Постановлено роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Продовжуючи ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, що встановлені судом та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Непогоджуючись з ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. або призначити менший розмір застави.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що він має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, його сімейний стан, а саме те, що він одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є учасником АТО.

Разом з тим, обвинувачений зазначає, що він позитивно характеризується, має подяки за сумлінну працю, що свідчить про відсутність, передбаченого ст. 177 КПК України, ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Виходячи з вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції при розгляді клопотання прокурора в повній мірі дотримався цих вимог закону.
Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , що свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній тривалий час ухилявся від суду, у зв`язку з чим оголошувався в розшук; незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні; вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що після направлення обвинувальних актів до суду, обвинувачений вчинив новий злочин; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.
При вирішенні ж питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому суд першої інстанції врахував обсяг доказів, які слід дослідити, зокрема речові докази та документи, необхідність допиту свідків та потерпілих, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні шести епізодів кримінальних правопорушень, перебував у розшуку як особа, яка переховувалася від суду, порушив застосований судом до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не з`являвся за викликами до суду та не повідомив про зміну свого місця проживання та роботи ні особисто, ні через близьких родичів.
Тому, суд прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики: переховування від суду, з метою уникнення покарання; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.
Посилання ж на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, є учасником АТО, колегія суддів не бере до уваги, оскільки суд першої інстанції при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою належним чином проаналізував та врахував вищевикладені обставини.
Наявність подяк за сумлінну працю, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не є визначальними при продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та самі по собі не можуть бути підставою для обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність зменшення визначеного місцевим судом розміру застави, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки зважаючи на непогашені судимості, порушення раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку, що застава в розмірі 42 040 грн. буде достатньою для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Підстав для зменшення ОСОБА_7 розміру застави, апеляційний суд не вбачає.
Також, слід врахувати, що запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, що стало підставою для продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому запобіжного заходу є виправданою.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 23 січня 2021 року включно залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4