Справа № 352/1884/20
Провадження № 1-кс/352/374/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

23 вересня 2020 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

слідчого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000539 від 27.12.2019 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :
21.09.2020 року старша слідча Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задоволити та суду пояснив, що наприкінці грудня 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , зустрівся із знайомим ОСОБА_7 , з яким підтримував дружні довірливі відносини. Під час спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 дізнався про його наміри здійснити обмін грошових коштів в іноземній валюті, а саме доларів США та євро на українську гривню. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом зловживання довірою чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , під приводом вигідного обміну іноземної валюти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, скориставшись довірливими відносинами
із потерпілим ОСОБА_7 , переконав останнього здійснити в нього обмін грошових коштів за вигідним курсом, не маючи при цьому дійсних намірів на проведення обміну іноземної валюти та повернення грошових коштів. У свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_5 та будучи впевненим у його щирості, знаючи, що останній неодноразово здійснював обмін грошових коштів іншим громадянам, 30 грудня 2017 року перебуваючи в центральній частині
АДРЕСА_2 , добровільно передав грошові кошти ОСОБА_5 на суму 4000 доларів США, які згідно курсу НБУ станом
на 30.12.2017 (100 доларів США = 2806, 7223 гривні) становили
112 268, 89 грн., а також 2000 євро, які згідно курсу НБУ станом на 30.12.2017 (100 євро = 3349, 5424 грн.) становили 66 990, 85 грн. У подальшому, отримавши у такий спосіб грошові кошти від потерпілого ОСОБА_7 та утримуючи їх при собі, ОСОБА_5 , незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд. У результаті шахрайських дій, 30.12.2017 ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 179 259, 74 грн., що становило на час вчинення злочину 224, 07 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, на початку лютого 2018 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що він може здійснити обмін української гривні на іноземну валюту по вигідному курсу, при цьому достовірно знаючи про невиконання взятих на себе зобов`язань по обміну коштів, отриманих від останнього 30 грудня 2017 року. Будучи введеним в оману та довіряючи ОСОБА_5 , ОСОБА_7 погодився на таку пропозицію. З цією метою ОСОБА_5 , перебуваючи в центральній частині м. Івано-Франківська, по вул. Площа Ринок, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти на суму 146 000 грн., що становило 165, 72 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, під приводом вигідного обміну грошових коштів на іноземну валюту, і таким чином незаконно заволодів указаним майном, не маючи при цьому наміру виконувати взяті на себе зобов`язання. Після цього ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд. При цьому, у зв`язку із неодноразовими вимогами ОСОБА_7 щодо повернення грошових коштів, з метою переконання останнього у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності та недопущення можливого звернення потерпілого до правоохоронних органів, ОСОБА_5 13.05.2018 власноручно написав розписку, в якій зазначив, що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти на суму 12500 доларів США та зобов`язується їх повернути, однак своїх зобов`язань до цього часу не виконав. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 325 259, 74 грн., або 389, 79 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що більше, ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром на час вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Крім цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, 16.02.2018 ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_8 , з яким він був знайомий та підтримував дружні відносини.Під час спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 довідався про наявні у нього грошові кошти в іноземній валюті долари США, та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами ОСОБА_8 під приводом вигідного обміну іноземної валюти. При цьому, ОСОБА_5 достовірно знав, що отримавши грошові кошти від ОСОБА_8 , він не зможе їх повернути у зв`язку із борговими зобов`язаннями на користь ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, скориставшись довірливими відносинами із потерпілим ОСОБА_8 , висловив прохання щодо позики в нього грошових коштів та обіцянку своєчасного їх повернення, при цьому не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання. У свою чергу, потерпілий ОСОБА_8 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 та впевненим у його щирості, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_5 , 16.02.2018 уклав письмовий договір позики з ОСОБА_5 та згідно договору добровільно передав останньому грошові кошти на суму 1645 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на 16.02.2018 (100 доларів США = 2675, 9805 грн.) становило 44 019, 88 грн. В подальшому, отримавши у такий спосіб грошові кошти від потерпілого ОСОБА_8 на суму 1645 доларів США, що згідно курсу НБУ станом 16.02.2018 становить 44 019, 88 грн., утримуючи їх при собі, повторно незаконно заволодів чужим майном, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд. При цьому, у зв`язку із неодноразовими вимогами ОСОБА_8 щодо повернення грошових коштів, з метою переконання останнього у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності та недопущення можливого звернення потерпілого до правоохоронних органів, ОСОБА_5 на початку березня 2018 року частково повернув ОСОБА_8 грошові кошти на суму 645 доларів США. Таким чином, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 26 759, 81 грн. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Далі, 01 липня 2018 року, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Незалежності, 40, в місті Івано-Франківську, зустрівся із знайомим ОСОБА_9 , з яким перебував у дружніх відносинах. У ході спілкування ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_9 має грошові кошти, тому ОСОБА_5 попросив надати йому короткострокову позику для власних потреб. Однак, в цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав, що отримавши грошові кошти від ОСОБА_9 він не зможе їх повернути у зв`язку із борговими обов`язаннями на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, скориставшись довірливими відносинами із потерпілим ОСОБА_9 , під приводом позики грошових коштів та їх своєчасного повернення, вмовив ОСОБА_9 передати йому грошові кошти на суму 5 000 доларів США. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_9 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_5 , будучи впевненим у його щирості, на підставі відповідного договору позики № 1/2018 від 01.07.2018, складеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , цього ж дня, перебуваючи по вул. Незалежності, 40, в місті Івано-Франківську, добровільно передав останньому 5000 доларів США в рахунок позики. При цьому, з метою переконання потерпілого ОСОБА_9 у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності та недопущення можливого звернення потерпілого до правоохоронних органів, ОСОБА_5 01.07.2018 склав та власноручно підписав розписку про отримання грошових коштів в сумі 5000 доларів США, яку передав ОСОБА_9 . У подальшому, отримавши у такий спосіб грошові кошти потерпілого ОСОБА_9 в сумі 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.07.2018 (100 доларів США = 2618, 917 грн.) становило 130 945, 85 грн., утримуючи їх при собі, повторно незаконного заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд. У результаті протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 130 945, 85 грн., що становило 148, 633 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що більше ніж у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Далі, 13 квітня 2019 року приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до господарства ОСОБА_10 , який проживає за адресою по АДРЕСА_3 , та з яким підтримував дружні довірливі відносини. Під час спілкування ОСОБА_5 дізнався, що в ОСОБА_10 наявні при собі грошові кошти на суму 400 доларів США, тому достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_10 грошових коштів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. При цьому, ОСОБА_5 достовірно знав, що отримавши грошові кошти від ОСОБА_10 , він не зможе їх повернути у зв`язку із борговими зобов`язаннями на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, скориставшись дружніми відносинами із потерпілим ОСОБА_10 , під приводом позики грошових коштів, вмовив останнього позичити йому грошові кошти та пообіцяв особисто повернути їх в домовлений строк, не маючи при цьому наміру виконувати взяті на себе зобов`язання. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_10 , будучи введеним в оману
та не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_5 , добровільно передав грошові кошти останньому в сумі 400 доларів США. В подальшому, отримавши у такий спосіб грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 400 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.04.2019 (100 доларів США = 2683, 1419 грн.) становило 10 732, 57 грн., утримуючи їх при собі, ОСОБА_5 повторно незаконно заволодів указаними грошовими коштами, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд. При цьому, у зв`язку із неодноразовими вимогами ОСОБА_10 щодо повернення майна, з метою переконання останнього у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності та недопущення можливого звернення потерпілого до правоохоронних органів, ОСОБА_5 19.06.2019 склав та власноручно підписав розписку про отримання грошових коштів в сумі 400 доларів США, яку передав ОСОБА_10 . У результаті шахрайських дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 10 732, 57 грн. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Далі, 04 травня 2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на території АЗС «ОККО» по вул. Обліски, 131А, в м. Долина Івано-Франківської області, зустрівся із знайомим ОСОБА_11 , з яким підтримував дружні довірливі відносини. Під час спілкування, ОСОБА_5 дізнався, що у ОСОБА_11 наявні грошові кошти в сумі 4000 доларів США, і в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння указаним майном під приводом позики коштів на особисті потреби, при цьому не маючи намірів в подальшому їх повертати. В цей час, ОСОБА_5 достовірно знав, що отримавши грошові кошти від ОСОБА_11 , він не зможе повернути у зв`язку із борговими зобов`язаннями на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, скориставшись дружніми відносинами із потерпілим ОСОБА_11 , під приводом позики грошових коштів, вмовив останнього позичити йому грошові кошти та пообіцяв особисто повернути їх в домовлений строк, не маючи при цьому наміру виконувати взяті на себе зобов`язання. При цьому, з метою переконання потерпілого ОСОБА_11 у правдивості своїх намірів щодо виконання зобов`язання, створення видимості добропорядності та недопущення можливого звернення потерпілого до правоохоронних органів, ОСОБА_5 04.05.2019 склав та власноручно підписав розписку про отримання грошових коштів в сумі 4000 доларів США, яку передав ОСОБА_11 . У свою чергу, потерпілий ОСОБА_11 , будучи введеним в оману та не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_5 , добровільно передав останньому грошові кошти на суму 4000 доларів США. У подальшому, отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_11 на суму 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 04.05.2019 (100 доларів США = 2655, 7242 грн.) становило 106 228, 97 грн., утримуючи їх при собі, ОСОБА_5 повторно незаконно заволодів чужим майном, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився указаним майном на власний розсуд. У результаті протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 106 228, 97 грн., що становило 110, 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що більше ніж у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 12.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.190 КК України. Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та допитом потерпілого ОСОБА_10 від 02.01.2020, який розповів про обставини вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у заволодінні належними ОСОБА_10 грошовими коштами; власноручно написаною розпискою про отримання грошових коштів та зобов`язання повернення грошових коштів ОСОБА_5 у зазначений в розписці строк; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та допитом потерпілого ОСОБА_7 від 03.01.2020, який розповів про обставини вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у заволодінні належними ОСОБА_7 грошовими коштами; власноручно написаною розпискою про отримання грошових коштів та зобов`язання повернення грошових коштів ОСОБА_5 у зазначений в розписці строк; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та допитом потерпілого ОСОБА_8 від 04.02.2020, який розповів про обставини вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у заволодінні належними ОСОБА_8 грошовими коштами; договором позики від 16 лютого 2018 року укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та допитом потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2020, який розповів про обставини вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у заволодінні належними ОСОБА_9 грошовими коштами; власноручно написаною розпискою про отримання грошових коштів та зобов`язання повернення грошових коштів ОСОБА_5 у зазначений в розписці строк та договором позики №1/2018 від 1 липня 2018 року укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та допитом потерпілого ОСОБА_11 від 08.07.2020, який розповів про обставини вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у заволодінні належними ОСОБА_11 грошовими коштами; власноручно написаною розпискою про отримання грошових коштів та зобов`язання їх повернення ОСОБА_5 у зазначений в розписці строк, а також іншими доказами у своїй сукупності. Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1. підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, відповідно, останній усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення свідчить про високий ступінь суспільної небезпечності підозрюваного, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, і таким чином існує ризик передбачений п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів»; п. 3 - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, має фактичну можливість незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , що підтверджується їхніми допитатами та матеріалами кримінального провадження. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Окрім цього, відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування; п. 4 підозрюваний ОСОБА_5 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може координувати свої дії з невстановленими особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; п. 5 існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правпорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні упродовж 2017-2019 років декількох кримінальних правопорушень проти власності, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), на загальну суму 599 926, 94 грн. Враховуючи чисельність потерпілих (5 осіб), різноманітність способів заволодіння майном потерпілих (під приводом вигідного обміну валюти, з метою позики грошових коштів), часу вчинення окремих епізодів (упродовж 2017-2019 років), а також місця вчиненення кримінальних правопорушень (м. Івано-Франківськ, м. Тисмениця, м. Долина Івано-Франківської області), можливо дійти висновку про стійку злочинну спрямованість ОСОБА_5 та ймовірність в подальшому продовжити вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Враховуючи те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законного джерела доходів, враховуючи тяжкість злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню інших чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не погодились на застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисник просив застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, оскільки він має намір працевлаштуватися.

Приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Щодо наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, зазначаю, що слідчим і прокурором не вказано жодної обставини із посиланням на докази того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. У судовому засіданні прокурор не довів обставини щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, крім того по двох потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 винесені судові рішення про стягнення боргу, які набрали законної сили.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, вважаю, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний заход, ніж домашній арешт, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 181, 184, 194, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання на строк два місяці до 23 листопада 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обовязки:

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи працює, тобто за межі Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1