УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2020 року

слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000195 від 16.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 16.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на початку квітня 2020 року, більш точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за аналогічний злочин, при невстановлених слідством обставинах, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, вступив у злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою, діючи спільно, заздалегідь розподіливши між собою ролі з метою заволодіння майном ОСОБА_8 під приводом продажу автомобіля «Ніссан Альмера» 2006 року випуску за 3500 доларів США за обставин, як вони викладені у клопотанні.

В порядку ст. 191 КПК України за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 28 було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився в розшуку Ренійським районним судом одеської області. Під час поверхневого обшуку ОСОБА_5 було вилучено: мобільний телефон марки « Нокіа» моделі: 6303 з сім карткою мобільного оператора « Лайфсел».

Враховуючи, що у вилучених під час обшуку мобільному телефоні, сім карткі оператора мобільного зв`язку може міститься інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні (особисті данні, номери телефонів, листування, фотознімки, відео) осіб, які причетні до скоєнні злочинів в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експерти, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність групи, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Вищевказане майно вилучене, оскільки вони можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до незаконної діяльності та можуть бути використані у подальшому для викриття можливої протиправної поведінки причетних до скоєння кримінальних правопорушень осіб.
Від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Захисник підозрюваного про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, однак останній до суду не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, тимчасове вилучення майна за обставинами даного кримінального провадження відбулося 17.07.2020 року, й здійснювалося в ході затримання підозрюваної особи.

Як вбачається з абзацу 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Оскільки дане клопотання про арешт майна було подано до Київського районного суду м. Одеси 20.07.2020 року, при цьому 18.07.2020 року та 19.07.2020 року були вихідними днями, слідчий суддя вважає, що процесуальні строки звернення з таким клопотанням пропущені не були, а відтак, вони не підлягають поновленню.

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час в рамках кримінального провадження № 0000195 від 16.04.2020 року стороною обвинувачення обґрунтовано здійснюється досудове розслідування за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, в якому про підозру повідомлено, зокрема ОСОБА_5 .

Оскільки в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон, який перебував у володінні підозрюваної особи, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, в цілях подальшого проведення відповідних досліджень з таким пристроєм, оскільки останній може містити відомості на підтвердження факту, обставин та причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за обставинами даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення подальшого проведення відповідних процесуальних дій з вилученим майном.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000195 від 16.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України задовольнити.
Накласти арешт, на майно яке було вилучене під час поверхневого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки « Нокіа» моделі: 6303 з сім карткою мобільного оператора « Лайфсел».

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1