справа №176/725/20
провадження №1-кп/176/191/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня базова (9 класів), не працюючого, не одруженого такого, що не має малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2014 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4х років позбавлення волі, згідно ч.4 ст.70 КК, приєднано не відбутий строк за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2013 року, та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 16.11.2017 року, по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2020 року за № 0000279, -

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2020 року приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи разом з незнайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , поблизу магазину «Таїс», який розташований по вулиці Кропоткіна, 12 в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, побачив в останнього мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a» чорного кольору.

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , та побачив в кишені його куртки мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a» чорного кольору. Реалізуючи свій злочинний умисел усвідомлюючи, що його дії бачить, відчуває потерпілий та можуть спостерігати сторонні особи, ОСОБА_3 , правою рукою відкрито вийняв з кишені тобто викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a» чорного кольору.

В цей час потерпілий ОСОБА_6 , з метою захисту свого майна, схопив своїми руками за руку ОСОБА_3 та почав висловлювати останньому вимогу щодо повернення викраденого майна. Не реагуючи на прохання ОСОБА_6 зупинитися та повернути належне йому майно, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, з метою подолання опору наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар головою по голові, завдавши потерпілому фізичного болю, без спричинення видимих тілесних ушкоджень, від яких останній відпустив руку ОСОБА_3 , в якій останній тримав мобільний телефон потерпілого «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a» МЕІ 1: НОМЕР_1 , МЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому, ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 1500 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1394/20 від 10.04.2020 року.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, в матеріалах провадження міститься заява про проведення підготовчого судового засідання та розгляд провадження по суті за його відсутності. При цьому зазначив, що цивільний позов наміру подовати не має.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що в нього не було коштів, роботи, не має житла, тому виник такий умисел. Знаходячись біля магазину «Таїс», який розташований по вулиці Кропоткіна, 12 в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, 28 березня 2020 року у світлий день доби, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_6 придбати йому бутилку питної води, той з початку погодився, а потім відмовився. В цей же час ОСОБА_3 помітив у ОСОБА_6 у кишені куртки мобільний телефон та попросив щоб той дав йому тоді подзвони, на що ОСОБА_6 також відмовив, тоді ОСОБА_3 підійшов до останнього і відкрито вийняв з кишені мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a» чорного кольору. ОСОБА_6 питався його зупинити, схопивши своїми руками за руку ОСОБА_3 та почав казати « ти що не розумієш що за це може бути». ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подолання опору наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар головою по голові, та швидко побіг з місця вчинення злочину разом з телефоном «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a», який належав потерпілому ОСОБА_6 . При цьому зазначив, що вчинив дане правопорушення за браком коштів.

При цьому, обвинувачений, зазначив, що обставини вчиненого ними кримінального правопорушення не оспорює, і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Просив розглядати кримінальне провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Щиро кається у скоєному.

Докази вини, здобуті досудовим слідством, обвинувачений визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349 та ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуті ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із викладеним, суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином, відповідно до характеристики Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області заяв та скарг на неправомірні дії ОСОБА_7 не надходило. ОСОБА_3 спиртними напоями не зловживає, немедичне вживання наркотичних речовин не допускає, проте підтримує зв`язки з особами раніше судимими та схильний до вчинення злочинів і правопорушень.

На обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра КНП «Жовтоводська міська лікарня» не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №200 від 24.04.2020 року стосовно ОСОБА_3 , останній на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкримінованого йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою раніше судимою. Так, 11.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, згідно ч.4 ст.70 КК України приєднано невідбутий строк за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2013 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 16.11.2017 року по відбуттю строку покарання.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної 22.07.2020 року, слідує, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 , а також дуже високий рівень ризику вчинення нового злочину та небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення волі та становить небезпеку для суспільства.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, а також наявність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковані його дії, у вигляді позбавлення волі. із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком.

При цьому можливості застосування до останнього положення ст. України суд не вбачає.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 300 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держав.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 /чотири/ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 бов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi 6a» МЕІ 1: НОМЕР_1 , МЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів, що підтверджується квитанцією №1074 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 300 гривен.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1