Справа № 529/409/20
Провадження № 1-кп/535/89/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року смтКотельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Котельва, кримінальне провадження №0000063 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, працюючого менеджером в ФОП ОСОБА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,-

УСТАНОВИВ:
Уході досудового розслідування встановлено, що в кінці березня 2020 року ОСОБА_4 , в порушення ст.ст.61,125 Земельного кодексу України та ст.37 Закону України «Про охорону земель», діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні та не маючи законних підстав, для набуття права на землю державної власності, без належним чином виданих та зареєстрованих в установленому законом порядку правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки чи права власності на земельну ділянку, загальною площею 12,3200 га з яких 1,49 га знаходяться в прибережній захисній смузі малої річки - України «Говтва», розташованої на території Дібрівської сільської ради Диканського району Полтавської області за межами населених пунктів, за допомогою сільськогосподарської техніки провів обробіток ґрунту механічним способом та засів їх сільськогосподарською культурою-соняшником.

Згідно ст.1 Водного кодексу України, прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Відповідно ч.1 ст.60 Земельного кодексу України та ст.88 Водного кодексу України, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга є обмеженнями прав на землю, що відрізняються між собою за порядком встановлення, розміром та режимом господарської діяльності, і які потребують нормативного закріплення як обмеження прав власності та прав користування землею.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для малих річок - 25 метрів.

Відповідно ст.61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, зокрема забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №304-ДК- 0039/АО/Ю/01/-20 від 25.05.2020, проведеної управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, було встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 12,3200 га, з яких 1,49 га знаходяться в прибережній захисній смузі малої річки - України «Говтва», які знаходяться на території Дібрівської сільської ради Диканського району Полтавської області за межами населених пунктів, та на час перевірки на ній виявлено обробіток грунту механічним способом та посів сільськогосподарської культури - соняшника, у прибережній захисній смузі вздовж річок, що є порушенням вимог пункту «а» ч.2 ст.61, ст.125 Земельного кодексу України та ст.37 Закону України «Про охорону земель».

Враховуючи вищевказане встановлено, що громадянин ОСОБА_4 незаконно, самовільно використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 12,3200 га, шляхом проведення обробітку ґрунту механічним способом та її за сіяння у прибережній захисній смузі вздовж річок, що є порушенням вимог частини другої пункту «а» ч.2 ст.61, ст.125 Земельного кодексу України та ст.37 Закону України «Про охорону земель».

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення в прибережній захисній смузі малої річки - України «Говтва», яка знаходиться на території Дібрівської сільської ради Диканського району Полтавської області за межами населених пунктів, який виконано державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використання та охороною земель та відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Міністрів України від 25.07.2007 № 963, загальний розмір шкоди становить 20 041 гривню 24 копійки.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, оскільки він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдану шкоду.

Прокурор підтримав клопотання та прохав закрити провадження по справі.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набув чинності 01 червня 2020 року, частину 2 статті 197-1 КК України віднесено до нетяжкого кримінального правопорушення.

Стаття 45 КК України (в редакції станом на 01 червня 2020 року) передбачає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.45 КК України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з вимогами ст.12 КК України ( в редакції на момент вчинення злочину), злочин передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи викладене, суд вважає, в даному випадку застосувати норми статтей 12 та 45 КК України (в редакції станом на момент вчинення правопорушення), оскільки дані норми (в редакції станом на 1 червня 2020 року) погіршують становище обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.197-1 КК України, яке ст.12 КК України віднесено до злочину невеликої тяжкості, щиро покаявся, повністю відшкодував завдані збитки, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності`звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв його розкриттю, повністю відшкодував завдані ним збитки, суд вважає можливим задовольнити клопотання та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а провадження у справі закрити.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись статтями 12, 45 КК України (в редакції станом на 01.06.2020 року), статтями ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 395КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000063 ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст. 45 КК України (в редакції на 01.06.2020 року), в зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 01.04.2020 року - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду або через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_1