УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 21.08.2020 про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що вона винесена передчасно з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та без зазначення належних мотивів належних мотивів винесення постанови. Також просить: зобов`язати слідчого припинити затримку стосовно витребування з Попільнянського райсуду Житомирської області копії: довідки (арк. 133, справа № 2-11/98) складеної суддею ОСОБА_5 ; судової повістки; позовної заяви від 26.08.1997 (а.с. 2); рішення суду від 16.09.1998 року (аа.с.107-110), витребувати ці документи та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; зобов`язати слідчого припинити затримку стосовно витребування із Андрушівського районного суду Житомирської області копії ухвали від 06.10.1997 (арк. 17, справа № 2-44/2000) про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду справи за позовом від 21.07.1997 про поновлення на посаді завепідвідділом з 23.06.1997 року, витребувати й долучити копію ухвали до матеріалів кримінального провадження; зобов`язати слідчого витребувати із трудового архіву Попільнянського району Житомирської області: копію наказу № 10 по Попільнянській райсанепідстанції від 22.04.1997 про ліквідацію посади завепідвідділом; копію наказу № 11 від 22.04.1997 про доповнення до наказу № 10; копію наказу № 16 від 23.06.1997 про призначення лікаря з гігієни дітей і підлітків ОСОБА_6 завідуючою відділом з 23.06.1997 року; копію наказу № 23 від 30.07.1997 про звільнення з роботи з 29.07.1997р., долучити копії цих документів до матеріалів кримінального провадження; зобов`язати слідчого припинити зволікання з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, у пред`явленні підозри, забезпечивши дієве здійснення ефективних процесуальних дій, припинити порушення встановлених розумних строків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000118, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Слідчий суддя установив, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2020 у справі № 761/9213/20 05.06.2020 внесені відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.03.2020, в якій він стверджує, що посадові особи прокуратури Житомирської області вчинили службову недбалість під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000015.

Кримінальне провадження №0000118 за підслідністю направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

13 липня 2020 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 розпочав досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Із матеріалів кримінального провадження №0000118 від 05.06.2020 убачається, що слідчими слідчого відділу УСБУ в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №000015 від 06.04.2018 за заявою ОСОБА_3 про вчинення суддею Попільнянського районного суду Житомирської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК, ч.1 ст.375 КК України.

Кримінальне провадження №000015 закрите постановою слідчого від 06.04.2019 на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та відсутністю повідомлення про підозру жодній особі.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У статті 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, в ній не зазначені всі обставини, що встановлені в ході досудового розслідування, мотиви та обґрунтування висновку слідчого.

Слідчий у мотивувальній частині постанови, зокрема, зазначив, що описані заявником обставини щодо наявності в діях слідчих СВ УСБУ в Житомирській області та посадових осіб прокуратури Житомирської області, службової недбалості, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадження №0000115, спростовуються наданими на запит слідчого ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2019 та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області, що вказують на те, що в ході слідства встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження.

Проте такий висновок слідчого, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, слідчим не вчинено жодних слідчих дій щодо встановлення обставин, викладених у заяві, не спростовані доводи заявника, не допитані слідчий СВ УСБУ в Житомирській області та посадові особи прокуратури Житомирської області.

За таких обставин, посилання слідчого на відсутність події кримінального провопорушення, виходячи з аналізу змісту витребуваних у порядку ст.93 КПК України запитом від 03.08.2020, копій постанови про закриття кримінального провадження №000015 від 06.04.2018; ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2019 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №000015; рішення Житомирського апеляційного суду від 06.06.2019 про залишення без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2019 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, не може слугувати належним мотивом для наявності підстав, які виключають подальше провадження і обумовлюють його закриття. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000118 тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №000015 слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому не здійснювався, а тому висновок слідчого про відсутність події кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, є передчасним.

За вказаних обставин неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним, тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

Разом із тим, вимоги скарги ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого припинити затримку у витребуванні документів у кримінальному провадженні, долучити їх копії, припинити зволікання з досудовим розслідуванням задоволенню не підлягають з таких підстав.

В силу ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні слідчі дії. Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що в межах кримінального провадження №0000118 розслідуються лише факт можливої службової недбалості під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №000015.

Отже, слідчий суддя, виходячи із ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих дій, в тому числі про витребування документів, які на думку заявника мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Разом з тим, у заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 17.03.2020, на підставі якої ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2020 зобов`язано внести відомості до ЄРДР, ОСОБА_3 просить визнати його потерпілим.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищезазначеної норми КПК України вбачається, що за результатами розгляду заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим слідчий повинен був або залучити його до кримінального провадження у якості потерпілого та вручити відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вказані вимоги закону слідчим не виконано.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також з метою здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню. Слід зобов`язати слідчого розглянути і вирішити клопотання ОСОБА_3 , про яке він зазначає у заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 17.03.2020 про визнання його потерпілим в порядку ст. 55 КПК України.

Вимога скаржника про зобов`язання слідчого винести постанову про визнання його потерпілим не підлягає задоволенню, оскільки чинний Кримінальний процесуальний закон не передбачає винесення слідчим окремого процесуального документа про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні, про що ОСОБА_3 , зокрема і сам зазначає у скарзі. Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

А тому слід зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000118 від 05.06.2020 розглянути і вирішити клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в порядку ст. 55 КПК України.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 21.08.2020 про закриття кримінального провадження №0000118.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000118 від 05.06.2020 розглянути і вирішити клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в порядку ст. 55 КПК України.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 07.10.2020.

Слідчийсуддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1