Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5442/20
Провадження № 1-і/490/2/20
У Х В А Л А

03 вересня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 004498 про обвинувачення

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українкою, громадянином України, здобула середню освіту, є вдовою, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займається торгівлею, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняла злочинів та не судилась

у вчиненні злочину, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 27 серпня 2020 року прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначив, що в межах кримінального провадження № 0004498 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 115 Кримінального Кодексу України.

В межах цього кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наразі кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 є скерованим до суду, але колегія суддів для його розгляду не визначена.

В той же час, раніше визначений строк тримання обвинуваченої під вартою спливає, а ризики, що зумовили обрання відносно неї запобіжного заходу, так само, як й необхідність її тримання під вартою, наразі не відпали.

Спираючись про таке, прокурор просив продовжити строк обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу ще на 60 діб.

2. Обвинувачена під час розгляду цього клопотання питання про його задоволення віднесла на розсуд суду.

При цьому вона зазначила, що дійсно, не стаючи на облік, як вагітна, самостійно 19 грудня 2019 року народила дитину, але зрозуміла, що народжена нею дитина є мертвою.

Обвинувачена також вказувала, що є матір`ю ще чотирьох дітей, два з яких вже є дорослими; трьох з цих дітей народила сама, не стаючи на облік, як вагітна.

Вона також вказувала, що усвідомлює, що смерть її дитини сталась через її вину, але заперечувала, що вчинила саме "вбивство" дитини.

3. Захисник під час судового розгляду клопотання вважав подане прокурором клопотання необґрунтованими, вказані прокурором ризики - в дійсності відсутніми, з огляду на що просив змінити раніше обраний відносно неї запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

4. В провадженні Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження № 0004498 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 115 Кримінального Кодексу України.

5. В межах цього кримінального провадження був складений та затверджений обвинувальний акт, який 02 червня 2020 року був направлений на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва.

6. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 червня 2020 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2020 року вказана ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва була скасована, а справа про обвинувачення ОСОБА_4 - повернута до Центрального районного суду міста Миколаєва для проведення нового судового розгляду.

7. Після повернення справи з Миколаївського апеляційного суду утворити колегію для її розгляду відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному районному суді міста Миколаєва, затверджених рішенням зборів суддів Центрального районного суду міста Миколаєва № 9 від 14 травня 2020 року, не видається за можливе.

8. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин

у травні 2019 року, ОСОБА_4 виявила, що вагітна, та повідомила про це біологічного батька дитини, який погодився їй в подальшому допомагати матеріально та підтримувати. В серпні 2019 року, батько дитини, повідомив ОСОБА_4 , про те, що більше не буде підтримувати з нею стосунки та в подальшому дитина йому не потрібна. ОСОБА_4 приховала свою вагітність від оточуючих та рідних і вирішила в подальшому народити дитину та відмовитися від неї, залишивши її в пологовому будинку.
В зв`язку з тим, що за місцем її проживання: будинок АДРЕСА_2 , в листопаді 2019 був від`єднаний від постачання електроенергії, ОСОБА_4 разом з двома малолітніми дітьми переїхала мешкати до будинку АДРЕСА_3 , який належить її брату, продовжуючи приховувати свою вагітність.
За декілька днів до пологів, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 розробила план своїх дій, щоб в подальшому нікому не було відомо, що вона народила дитину, відповідно до якого вона вирішила повернутися до свого місця мешкання, в будинок АДРЕСА_2 , до настання пологів, та народити там дитину.
17.12.2019 біля 16.00 годин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи по стану здоров`я, що скоро народить, прийшла за місцем свого мешкання, в будинок АДРЕСА_2 , заздалегідь повідомивши своїх дітей, що прибере вдома та повернеться до них. Біля 23.00 годин, ОСОБА_4 лягла спати у своїй кімнаті в будинку та прокинулася біля 01.00 годин 18.12.2019, так як відчула болі в животі.
Усвідомлюючи по стану здоров`я настання фізіологічного процесу народження дитини (пологів), ОСОБА_4 направилася до іншої кімнати в будинку щоб народити, де лягла на ліжко та без допомоги сторонніх осіб, приблизно о 06.46 годин 18.12.2019 народила доношену, зрілу та живу дитину чоловічої статті. В зв`язку з тим, що у будинку було холодно і не було світла, ОСОБА_4 вкрила тіло дитини ковдрою. Біля дитини ОСОБА_4 пробула до 09.00 годин і у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство своєї малолітньої дитини, шляхом переохолодження тіла дитини, та не годування останньої.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя своєї малолітньої дитини, ОСОБА_4 , залишила дитину на ліжку в холодній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , свідомо передбачаючи, що настане смерть дитини, в результаті переохолодження тіла, закрила двері та пішла по своїх справах.
18.12.2019 біля 15.00 годин, ОСОБА_4 разом з малолітніми дітьми повернулися до будинку. На протязі доби, ОСОБА_4 декілька раз заходила до кімнати, де залишила дитину, перевіряючи чи ще не померла вона. Після того, як її старший малолітній син ОСОБА_9 побачив дитину, зайшовши до кімнати, коли та плакала та запитав її про дитину, ОСОБА_4 сказала йому, що дитини нема, йому здалося та заборонила заходити до кімнати.
В подальшому, точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , розуміючи, що її злочинний умисел, направлений на противоправне позбавлення життя дитини може бути недоведений до кінця в зв`язку з тим, що старші діти бачили живе немовля, вирішила довести його до кінця.
Після чого, з метою противоправного позбавлення життя своєї малолітньої дитини, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, зайшла до кімнати де знаходилася дитина, загорнувши в простирадло, винесла її на вулицю та поклала на землю на прилеглій території будинку, свідомо передбачаючи, що настане смерть дитини, в результаті охолодження тіла. Згодом, дату та час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, наступила смерть новонародженої дитини ОСОБА_4 в результаті переохолодження тіла. В подальшому, щоб приховати труп дитини, сліди злочину та уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 , вирішила поховати її на прилеглій території будинку, закопавши в ґрунт. Однак не встигла цього зробити, так як діти 23.12.2019 вдень гуляли прибудинковій території та побачили труп дитини, який вона залишила без нагляду, розгорнувши простирадло.
Усвідомлюючи, що правоохоронним органам стане відомо про скоєний нею злочин та її буде притягнуто до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 вирішила приховати труп дитини до настання темної пори доби, а потім закопати в ґрунт і занесла труп дитини назад до кімнати будинку та залишила його на кріслі.
23.12.2019 працівниками поліції при проведенні огляду приміщення будинку АДРЕСА_2 , в одній з кімнат було виявлено труп дитини.
Смерть новонародженої дитини, яку народила ОСОБА_4 , чоловічої статті, настала від загального охолодження тіла в результаті дії низької температури.
Ці дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за пунктом 2 частини 2 статті 115 Кримінального Кодексу України.

5. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2020 року строк тримання ОСОБА_4 під вартою був продовжений до 14 вересня 2020 року.

6. Наразі Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19", Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та розпорядженням Миколаївського міського голови № 65р від 16 березня 2020 року та території України, зокрема - на території міста Миколаєва - запроваджені карантинні заходи, спрямовані на запобігання та зупинення спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; застосовані заходи передбачають певні обмеження, які у сукупності суттєво ускладнюють як можливість оперативної організації та проведення судових засідань, так й можливості виконання особами, які беруть участь у судовому розгляді, їх процесуальних обов`язків та реалізацію ними їх процесуальних прав

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

7. Відповідно до пункту 205 розділу ХІ "Перехідні положення" Кримінального Процесуального Кодексу України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

8. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під ставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

9. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

10. Стосовно обставин цієї справи суд відзначає, що оскільки по справі ініційований початок судового розгляду, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що їй інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення її вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

11. Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, або у вигляді довічного позбавлення волі, суд на цій стадії кримінального процесу вважає наявним ризик, що обвинувачена може переховуватись від суду.

12. Під час прийняття рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу суд враховує й практику Європейського суду з прав людини, згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

В зв`язку з таким суд діючи в межах розгляду лише поданого клопотання, доходе висновку про те, що підстави для зміни обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу є відсутніми, а її належну процесуальну поведінку можливо забезпечити лише шляхом подальшого застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб - до 01 листопада 2020 року включно.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =