Провадження 1-кп/522/794/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001435 від 26.08.2020 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Успенка Лутугінського району Луганської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
- притягується Овідіопольським ВП ГУНП в Одеській області до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2020 року близько 12 години 15 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вулиця Посмітного кут вулиці Тінистої, зустрів ОСОБА_9 , яка прямувала до додому. Після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків з корисливих мотивів, ОСОБА_6 наблизився ззаду до ОСОБА_9 . Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 , шляхом ривку, відкрито заволодів майном, належним ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «iPhone 11 Pro Max» у силіконовому чохлі, у корпусі зеленого кольору, об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 , вартістю 35000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 35000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні вищевказаного злочину у повному обсязі та підтвердив дату, час, місце, спосіб і фактичні обставини, за яких він викрав у потерпілої майно, наслідки суспільно небезпечного діяння, а саме, що він 26 серпня 2020 року близько 12 години 15 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вулиця Посмітного кут вулиці Тінистої, зустрів потерпілу та шляхом ривка відкрито заволодів її майном (телефоном).

У вчиненому обвинувачений розкаявся, просив суд призначити йому мінімальне покарання.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком 6 місяців.
Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки матеріальну шкоду він відшкодував.

Захисник ОСОБА_8 щодо міри покарання погодилась з прокурором.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.
З урахуванням заяви потерпілої про розгляд провадження за її відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з досудовою доповіддю служби з питань пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
При цьому, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній є раніше не судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду ОСОБА_6 , визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Крім того, суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке складається з одного епізоду та те, шо обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, є раніше не судимою особою.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_6 щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.
Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 66 КК, є самостійними обставинами, які пом`якшують покарання. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, врахування кожної з них при призначенні покарання, за умови встановлення їх наявності у кримінальному провадженні, є обов`язковим для суду, незалежно від тяжкості вчиненого злочину та повторності його вчинення. Вказані форми посткримінальної поведінки особи свідчать про те, що в особі винного відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. Визнання даних обставин такими, що пом`якшують покарання, стимулює осіб, які вчинили злочини, до критичної переоцінки своєї діяльності, а також сприяє своєчасному розкриттю злочинів.
Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах санкції частини статті обвинувачення, а саме - строком на 6 місяців.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-76 КК України, ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 26.08.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
В строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати час з 26.08.2020 року по день відбуття строку покарання, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - продовжити, до відбуття строку покарання.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max» у силіконовому чохлі, у корпусі зеленого кольору, об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 , вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1