Справа № 131/531/17
провадження №1-кп/136/29/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 07.12.2020 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 14.02.2017, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росоша Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 біля 13 години ОСОБА_3 , та його син ОСОБА_6 перебували в стані алкогольного сп`яніння та знаходились в своїй квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , де між ними раптово виникла суперечка на побутовому ґрунті та в ході якої вони почали ображати один одного словами нецензурної лайки та висловлювати словесні погрози. В ході вказаної сварки вони перейшли на кухню, де ОСОБА_6 висловив намір заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 , сидячи на стільці біля столу, попередив сина, що якщо останній до нього підійде, то він його заріже, і в підтвердження своїх слів ОСОБА_3 взяв в праву руку кухонного ножа, який лежав на столі та з силою почав утримувати його таким чином, що рука в ліктеві знаходилась на столі, а лезо ножа виступало за межі вказаного столу.
У подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , без мети вбивства, помітивши, що ОСОБА_6 повернувся та розпочав рух в його сторону, діючи умисно, продовжив з силою утримувати ніж, внаслідок чого ОСОБА_6 нахромився на нього лівою частиною живота.
У результаті умисних дій ОСОБА_3 його син ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота зліва з ушкодженням шлунково-ободкової зв`язки, внутрішньочеревної кровотечі (наявність колото-різаної рани по передній поверхні живота зліва).
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , надали до суду Угоду про визнання винуватості укладену між ними 07.12.2020, згідно умов якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст..75 КК України, сторони узгодили можливість звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст..76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

Сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Судом враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно із висновком судово психіатричної експертизи №11а від 13.02.2020, в період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_3 діяння на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь якитм тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждає такими захворюваннями в теперішній час та не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 07.12.2020 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 14.02.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: кухонний ніж -знищити.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1