Справа №489/6648/19
Провадження №1-кп/489/522/20
ВИРОК
іменем України

03 вересня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , голова ОСББ «Космонавтів, 138-Б», із вищою освітою, одружена, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

встановив:

10 вересня 2019 року близько 14:16 години водій ОСОБА_5 керувала технічно справним автомобілем марки «КІА Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухалась по сухій проїжджій частині заїзду до будинку №74, розташованого по вулиці Космонавтів в м. Миколаєві, в напрямку нерегульованого перехрестя зазначеної проїжджої частини заїзду та вулиці Космонавтів, що має чотири смуги дій руху, а саме: дві смуги в напрямку до проспекту Богоявленського, та дві смуги руху в напрямку до проспекту Миру. При наближенні до вказаного перехрестя, перед виїздом на проїжджу частину вулиці Космонавтів, водій ОСОБА_5 зупинила керований нею автомобіль, з метою оглянути з робочого місця водія смуги руху на вказаній вулиці, щоб в подальшому вільно продовжити руху в обраному напрямку та здійснити поворот ліворуч. В цей час, в районі будинку №49, по нерегульованому пішохідному переходу, який позначено на проїжджій частині дорожньою розміткою 1.14.1 Розділу 34 ПДР України та дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Розділу 33 ПДР України, проїжджу частину вулиці Космонавтів почала перетинати пішохід ОСОБА_11 , рухаючись спокійним кроком, зліва направо по ходу руху в напрямку до проспекту Миру. В свою чергу, водій ОСОБА_5 грубо порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 18.1 ПДР України, а саме: проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміни, перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_11 , яку вона об`єктивно спроможна була виявити, не зменшила швидкість керованого нею автомобіля, та в разі потреби не зупинилась, щоб дати дорогу вказаному пішоходу, для якої може бути створена перешкода чи небезпека, та яка переходила проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво по ходу руху в напрямку до проспекту Миру, хоча повинна була це зробити та мала таку технічну можливість, а напроти, почала перетинати проїжджу частину вулиці Космонавтів та здійснила поворот керованого нею автомобіля марки «КІА Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 , ліворуч, з метою зайняти ліву смугу руху проїжджої частини зазначеної вулиці, призначеної для руху у напрямку до проспекту Миру, внаслідок чого передньою лівою частиною транспортного засобу, а саме: передньою лівою частиною капоту та лівою частиною переднього бамперу, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка лівою стороною тіла була обернена до вищевказаного транспортного засобу, з подальшим переїздом тіла пішохода керованим нею автомобілем. Внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень, пішохід ОСОБА_11 загинула на місці події.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали. Вищевказаними своїми діями вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачена визнала усі докази, що є у справі, учасники судового розгляду не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченої органом досудового розслідування, обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому злочині та у скоєному щиро розкаялася, цивільний позов визнала в частині стягнення витрат на поховання у розмірі 15400 гривень, в іншій частині заявлених позивачами вимог поклалася на розсуд суду. Пояснила, що 10.09.2019 року близько 14:00 год. в м.Миколаєві виїзджала із двору по вулиці Космонавтів, буд. 74 в сторону перехрестя вулиці Космонавтів, з лівої сторони від брівки дороги починався пішохідний перехід який переходив на протилежну сторону обочини, яка була пуста і по середині неї була стежка виступаюча на пішохідний перехід. Також з лівої сторони стояв вантажний автомобіль, який позбавив видимості зі сторони площі «Перемоги». Там дві смуги направлені в одну сторону, нимм була повністю загороджена перша і друга смуга. Під`їхавши до перехрестя подивилась на пішохідний перехід який був пустий, подивилась праворуч і почала рухатися вперед, щоб подивитись чи вільна перша смуга. Пішов потік машин і здала назад, уступивши дорогу. Коли потік автомобілів зменшився, знову подивилась направо і на пішохідний перехід та з лівої сторони побачила автомобіль, який був на великій відстані тому встигала повернути наліво, знову подивилась праворуч та на пішохідний перехід, де нікого не було та почала спокійно виїжджати, коли виїхала відчула, що автомобіль почав гуркотіти ніби наїхала на перешкоду. Вийшовши з машини побачила жінку під автомобілем та була в шоці від побаченого, нічого не чула. З якою швидкістю рухалась не пам`ятає. Керує автомобілем з 2009 року, та за цей період жодного разу не притягувалась за порушення правил дорожнього руху. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили задовольнити в повному обсязі цивільні позови в частині стягнення моральної шкоди по 450 тис.грн. на користь кожного, оскільки втратили матір, тобто найближчу для себе людину і будь-яка грошова сума не може компенсувати цю непоправну втрату. Потерпілий ОСОБА_7 в частині вимог про стягнення витрат, пов`язаних з похованням у розмірі 15400 гривень відмовився, оскільки обвинуваченою вказану суму сплачено у повному обсязі.

Винуватість обвинуваченої підтверджується як її визнанням своєї вини у вчиненні злочину, наданими поясненнями, так і тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування і які обвинувачена визнала в судовому засіданні відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає є щире каяття у вчиненому та часткове відшкодування моральної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд виходить із загального принципу розумності і справедливості.

За змістом ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, фактичні обставини здійснення дорожньо-транспортної пригоди, ступінь вини обвинуваченої, глибини фізичних та душевних страждань, які перенесли потерпілі внаслідок трагічної загибелі матері, що підтверджено у тому числі зібраними матеріалами по справі, та те, що цю втрату відновити неможливо, а також, що внаслідок вчиненого злочину потерпілі перенесли емоційний стрес внаслідок втрати близької та рідної людини, від чого порушились їх нормальні життєві зв`язки та вплинуло на психологічний стану потерпілих, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, на підставі положень ЦК України на користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід стягнути з обвинуваченої по 400 тис.грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 про стягнення судових витрат підтверджуються наданим витягом з Договору №16-01/19-1 від 16.09.2019 року, актом виконаних робіт від 03.08.2020 року, копією рахунку №28 від 29.11.2019, копією квитанції №СВ02590590/1 від 29.11.19 на суму 12450 грн.; копією рахунку №37 від 30.01.2019 року, копією квитанції №СВ02948445/1 від 30.01.2020 року на суму 6000 грн., копією рахунку №39 від 14.02.2020 року, копією квитанції №СВ03025183/1 від 14.02.2020 року на суму 6450 грн., копією рахунку №68 від 03.08.2020 року, копією квитанції №СВ03712790/1 від 03.08.2020 на суму 4000 грн., копією рахунку №69 від 04.08.2020 року, копією квитанції №СВ03714143/1 від 04.08.2020 року на суму 4000 грн. всього на суму 32900 гривень. Представник потерпілого просив стягнути судові витрати у сумі 11300 грн., оскільки решту від загальної суми витрат обвинуваченою було перераховано потерпілому.
Процесуальні витрати на проведення експертиз необхідно стягнути на користь держави, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нею відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

В порядку ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди та 11300,00 грн. (одинадцять тисяч триста гривень 00 коп.) витрат на правову допомогу.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 5024 гривні 32 копійки.

Скасувати арешт на автомобіль марки «КІА Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 вересня 2019 року.

Повернути ОСОБА_13 як власнику автомобіль марки «КІА Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та електронний носій інформації флеш-накопичувач марки «Transcend Premium 400 x» об`ємом пам`яті 64 Gb.

Залишити в матеріалах кримінального провадження прокурора оптичний диск марки «Axent Ich Liebe Perfection», типу CD - R, об`ємом 700 mb, з відеозаписом (в електронному вигляді) ДТП, що мала місце 10.09.2019 близько 14:15 години в по вул. Космонавтів м. Миколаєві, в районі будинку №49, визнаний постановою слідчого від 24 вересня 2019 року речовим доказом у кримінальному провадженні №0000469; оптичний диск марки «Esperanza», типу CD - R, об`ємом 700 mb, з фотознімками (в електронному вигляді) ДТП, що мала місце 10.09.2019 близько 14:15 години по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, в районі будинку №49, визнаний постановою слідчого від 10 вересня 2019 року речовим доказом у кримінальному провадженні №0000469.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя