Справа № 154/3382/20 Провадження №11-сс/802/651/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 листопада 2020 року якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів (ЄРДР за №0000644 від 02.11.2020 року),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що згідно підозри 01.11.2020 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, повторно відкрито викрав із кишені ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8T», серійний номер НОМЕР_1 вартістю 3699,67 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму. 02.11.2020 року за даним фактом СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області було розпочате кримінальне провадження №0000644 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Крім того, 21.10.2020 року близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в місті Володимир-Волинський Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом розбиття вікна проник у житловий будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав, Wi-Fi роутер марки «Tenda» моделі D301 вартістю 300 гривень, абонентський термінал для мережі марки «ONU» моделі «Picotel PU-E710» вартістю 180 гривень, 35 кілограм волоських горіхів, загальною вартістю 700 гривень та металеву праску вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1280 гривень.
09.11.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. 12.11.2020 року матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, від 02.11.2020 року та матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, від 07.11.2020 року було об`єднано в одне провадження за №0000644, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Вищевказані обставини, на думку сторони обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що лише застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам. Характер правопорушень, їх тяжкість, а також особа підозрюваного ОСОБА_7 , який на даний момент не має постійного місця проживання та веде бродяжницький спосіб життя, який був неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, звільнився з місць позбавлення волі лише в серпні 2019 року, на шлях виправлення не став, належних висновків за свої протиправні діяння не зробив, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, і може продовжити вчиняти злочини проти власності. Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам. Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до шести років. Також підозрюваний ОСОБА_7 за умови застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, може отримати можливість уникнути кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового слідства та суду.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 листопада 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, з 12.11.2020 року, взявши його під варту з залу суду негайно. Строк дії ухвали закінчується о 24 годині 00 хвилин 10 січня 2021 року. На підставі ч.3 ст.183 КПК України суд визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 175760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень. Згідно ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покласти обов`язки, передбачені ст.94 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_8 двічі на тиждень щовівторка і п`ятниці; не відлучатися із міста Володимир-Волинський Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності вказаних документів); носити електронний засіб контролю; докласти зусиль до пошуку роботи або навчання.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, 185 ч.3 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до шести років, те, що перебуваючи на волі підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам. Відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_7 , оскільки він офіційно не працює, хоча за віком та станом здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування законним шляхом, наявність стійкої направленості на вчинення злочинів та незнятої та непогашеної судимості є достатніми підставами вважати, що ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. У зв`язку із наведеним є обгрунтована впевненість, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного. Тому слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може продовжувати займатись злочинною діяльністю, перешкоджати встановленню істини у справі та переховуватись від слідства та суду, тому, будь який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 175760 гривень.
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді несправедливою, та однобічною, яка ґрунтується на агресії зі сторони слідства та суду до осіб які раніше судимі. Посилається на те, що вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав, потерплій повернув телефон. Судом також не взято до уваги те, що він хворіє на туберкульоз та ВІЧ. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нове рішення, яким обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, підозрюваного, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження 09.11.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 12.11.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України.
12.11.2020 матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, від 02.11.2020 року та матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, від 07.11.2020 було об`єднано в одне провадження за № 0000644, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , копією підозри про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду предмету, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , поясненням ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протокол огляду предмета та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши дані про особу, ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця проживання та веде бродяжницький спосіб життя, не працює, хоча за віком та станом здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування, був неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, звільнився з місць позбавлення волі лише в серпні 2019 року, на шлях виправлення не став, відсутність міцних соціальних зв`язків.
Зважаючи на це, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду про те, що наявні ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Як убачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання спробам вчинити дії, визначені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.
Волинський апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.11.2020 року законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі підозрюваного не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 листопада 2020 року якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів (ЄРДР за №0000644 від 02.11.2020 року) залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: