Справа № 159/117/20
Провадження № 1-в/159/28/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. подання Ковельського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про звільнення від відбування додаткової міри покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
До Ковельського міськрайсуду Волинської обл. 27.01.21 р. надійшло вказане вище подання, обґрунтоване тим, що засуджений перебуває на обліку у відділі з 23.03.20 р.. За рішенням КС України від 27.10.20 р. № 13 р/2020 у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» ст. 366 1 КК України визнано неконституційною. Покликаючись на ст. ст. 58, 147, 151 2, 152 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зазначає, що з КК України виключено ст. 366 1. Покликаючись на ч. ч. 1, 3 ст. 3. ч. 1 ст. 5, ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні представник заявника подання підтримала та просить подання задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Засуджений у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечив.

Заслухавши думку прокурора, яка вважає, що подання підставне та підлягає до задоволення, дослідивши письмові докази, матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні особову справу щодо засудженого № 01/2020, суд приходить до висновку, що подання підставне та підлягає до задоволення.
Та обставина, що за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 14.02.20 р. ОСОБА_5 був засуджений за ст. 366 1 КК України до громадських робіт на строк 150 год. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських обов`язків на строк 2 р., стверджується копією вироку суду, що набрав законної сили 17.03.20 р..

За рішенням КС України від 27.10.20 р. № 13 р/2020 у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», ст. 366 1 КК України визнано неконституційною.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 04.12.20 р., що набрав чинності 30.12.20 р., ст. 366 1 КК України, за якою було засуджено ОСОБА_5 ,виключено із КК України.
Ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 04.12.20 р., скасував ст. 366 - 1 КК України. відповідальність за якою ніс засуджений.
У ст. 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України.
Відповідно до ст. 151 - 2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Згідно зі ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
У п. 4 рішення КС України від 14.12.2 000 № 15 - рп/2 000 зазначено, що додаткове визначення у рішеннях, висновках Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках КС України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність із дня ухвалення КС України рішення про їх неконституційність.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 КК України, кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально - правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у т. ч. на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно із ч. 6 ст. 9 КПК, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу

Із системного аналізу вказаних вище норм та наведених вище рішень КС України вбачається, що ст. 366 - 1 КК України, що визнана неконституційною, втратила свою чинність з дня ухвалення КС України відповідного рішення, а саме: з 27.10.20 р..
Тому суд уважає, що відповідні правила, передбачені ч. 1 ст. 5 КК України, хоча і стосуються закону про кримінальну відповідальність, тобто, акта органу законодавчої влади, однак, із урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК, підлягають застосуванню в цій справі відповідно до загального правового принципу «nullum crimen, nulla poena sine lege», а також ст. ст. 58, 92 Конституції України, ст. ст. 3, 11 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 537 КПК України,
суд,

У Х В А Л И В:
Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування додаткового покарання, призначеного за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 14.02.20 р., у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також з виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з дня її винесення.

Головуючий:ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду проголошено 09.02.21 р..