ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні за №0000314 від 04.04.2020р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.11.2020 р. про продовження строку тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 р. задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 23 січня 2021року, без визначення застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вищевказане рішення районного суду та обрати йому запобіжний захід у вигляді застави або цілодобового домашнього арешту.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що прокурором не надано суду ніяких доказів на підтвердження того, що він може впливати на свідків або на інші обставини.

Також просить врахувати те, що його малолітня дитина є інвалідом по зору і потребує постійного догляду.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, думку прокурора, який вважає ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

ЄУНСС:727/2944/20
Провадження №11-кп/822/509/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.183 КПК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Згідно з вимогами ч.2,3 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на
нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На думку колегії суддів, дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 судом першої інстанції були дотримані повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді Шевченківського районного суду м. Чернівці перебувають матеріали кримінального провадження за №0000314 від 04 квітня 2020 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.3ст.28, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1ст.263, ч.1 ст.309 КК України. Строк дії ухвали про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчувався.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою мотивовано тим, що на даний час не зменшились ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та співучасників злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , вірно зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, немає.

Крім того, районним судом при розгляді клопотання прокурора вірно вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один серед яких є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, обвинувачений знайомий зі свідками, яким відомі обставини справи.

Також, на думку колегії суддів, районний суд обґрунтовано врахував характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , а також те, що він є собою судимою та обвинувачується у вчиненні злочинів, вчинених ним у період незнятої та не погашеної судимості.

Крім того, судом враховано сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати встановленню істини по справі, а тому доводи в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Інші обставини, про які зазначено в апеляційній скарзі, не дають підстав для зміни рішення суду першої інстанції.
Апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або звільнення останнього з - під варти не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 176-178, 182, 183, 331, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.11.2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої системи
документообігу суду:
суддя Чернівецького апеляційного суду ( ОСОБА_1 )

(07.12.2020 р.- дата засвідчення копії)