Справа 375/161/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3845/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

24 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 23 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» звернувся до Таращанського районного суду Київської області з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , у зв`язку із закінченням строків давності відбування покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., призначеного обвинувальним вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2019 року подання начальника філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_8 , засудженого вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року за ч.1 ст. 203-2 КК України, задоволено та звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року за ч.1 ст. 203-2 КК України в зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що строк давності виконання вироку Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн., передбачений ст. 80 КК України, фактично минув та не переривався, а тому засуджений ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, перший заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ст. 80 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що засудженим ОСОБА_8 не було надано документи, які підтверджують факт сплати ним накладеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року штрафу. Зазначає, що органи пробації, під час виконання покарання у виді штрафу, наділені звертатися до суду виключно з питань розстрочки виплати штрафу та заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, та правом ініціювати питання перед судом застосування до засуджених ст. 80 КК України вони не наділені. Крім того, розгляд подання проведено без участі засудженого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора стосовно незаконності ухвали суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, начальник філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» звернувся до Таращанського районного суду Київської області з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ст. 80 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 9 Розділу ІІІ Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, який затверджено наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018 року передбачено, що якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ зазначеного Порядку, закріплені функції уповноваженого органу з питань пробації при виконанні покарання у виді штрафу, якими є облік засуджених, контроль за строками сплати штрафу засудженими, а також внесення до суду подань стосовно засуджених, які порушують строки сплати штрафу або ухиляються від сплати штрафу.

Враховуючи наведене, органи пробації, під час виконання покарання у виді штрафу, наділені повноваженнями звертатися до суду виключно з питань розстрочки виплати штрафу та заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, при цьому, ініціювати питання перед судом застосування до засуджених вимог ст. 80 КК України органи пробації не наділені.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року засуджений за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.09.2016 року виплату штрафу засудженому ОСОБА_8 розстрочено та зобов`язано його щомісячно сплачувати рівними частинами по 14 166 грн. упродовж 12 місяців.

Відповідно ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких підтверджень того, що засуджений ОСОБА_8 сплатив штраф, призначений вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, що свідчить про ухилення останнього від відбування покарання.

Закон України про кримінальну відповідальність передбачає такі умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків, не ухилення засудженого від відбування покарання, не вчинення протягом встановлених ч.ч. 1, 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті подвоюються.

При цьому, суд першої інстанції, в порушення вимог закону не перевірив зазначене та прийшов до передчасного висновку про задоволення подання начальника філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності відбування покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., призначеного обвинувальним вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою в задоволенні подання начальника філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , у зв`язку із закінченням строків давності відбування покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., призначеного обвинувальним вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2019 року, якою подання начальника філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно засудженого ОСОБА_8 , засудженого вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року за ч.1 ст. 203-2 КК України задоволено, та звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України в зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника філії Державної установи «Центр пробації в місті Києві та Київській області Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції» про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності відбування покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., призначеного обвинувальним вироком Таращанського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року.

Суддя Суддя Суддя