Справа № 364/377/20
Провадження № 1-кп/364/66/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за угодою про визнання винуватості кримінальне провадження, внесене 09.04.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарка Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, працює слюсарем-електриком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Еко Фанжи», неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 восени 2018 року, точної дати та місяця під час досудового розслідування не встановлено, в денну пору доби, перебуваючи в смт Володарка Київської області, де на березі річки «Рось» виявив стебла рослини, яка за зовнішніми ознаками подібна до рослини коноплі та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, а тому, переслідуючи мету незаконного придбання і зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 підійшов до рослин коноплі та руками від`єднав від стовбурів рослин коноплі фрагменти стебел з листям та верхівками, чим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб без мети збуту. Після цього фрагменти стебел рослин з листям та верхівками коноплі ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання, а саме: до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де розпочав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб без мети збуту.

16.04.2020 р. у період часу з 11 год. 41 хв. до 12 год. 33 хв. на підставі ухвали слідчого судді Володарського районного суду Київської області в житлі, господарських приміщеннях, які розташовані по АДРЕСА_2 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , проведено обшук, під час якого в господарському приміщенні на дерев`яному столі виявлено та вилучено «наперсток» з нашаруванням речовини темного кольору. В кухонній кімнаті житлового будинку біля металевого котла виявлено та вилучено в двох паперових згортках речовину рослинного походження зеленого кольору, зовні схожої на рослину коноплі.

За висновком експерта від 29.04.2020 р. № 11-2/2496:

1) у нашаруваннях речовин, виявлених на предметі, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, екстракт канабісу; маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,05 г;

2) надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 9,64 г.

Згідно зі Списком № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 (з подальшими змінами), канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Разом із тим 30.04.2020 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості (а.п. 11-13).

За умовами зазначеної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 309 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості.

Згідно із згаданою угодою обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 19.08.2020 р. обвинувачений ОСОБА_4 також повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, ствердивши викладені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості обставини його вчинення, додатково пояснивши, що цілком розумів, яку рослину він зібрав та що вона є нарковмісною.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту і кваліфікує такі дії за частиною першою статті 309 КК України.

Крім того, угодою про визнання винуватості від 30.04.2020 р. сторонами кримінального провадження погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 309 КК України, а саме: штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також в угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 КПК України; ухвалою суду від 06.05.2020 р. призначено підготовче судове засідання на 25.06.2020 р. (а.п. 15), відкладене на 19.08.2020 р. за клопотанням захисника обвинуваченого (а.п. 22-23).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468, пунктом 1 частини четвертої статті 469 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості; така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, яке за визначенням статті 12 КК України (у чинній на тепер редакції) є кримінальним проступком.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При цьому суд, під час розгляду та вирішення зазначеної угоди, зважаючи на зміни, що відбулися у кримінальному та кримінальному процесуальному законодавстві у зв`язку із запровадженням з 01.07.2020 р. інституту кримінальних проступків, виходить з такого.

За загальним правилом частини першої статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно з підпунктом 5 пункту 4 розділу ІІ Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020 р., обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Разом із тим наведене законодавче положення не передбачає повернення прокурору поданих до суду до 01.07.2020 р. угод, зокрема, про визнання винуватості.

Крім того, розгляд у суді проваджень щодо кримінальних проступків регламентовано нормами § 1 глави 30 розділу IV КПК України, що визначають особливості спрощеного провадження в суді першої інстанції щодо кримінальних проступків.

Водночас нормами розділу VI КПК України визначено особливі порядки кримінального провадження, зокрема на підставі угод (глава 35 КПК України). За імперативними приписами частини другої статті 474 КПК України (в редакції чинній як до 01.07.2020 р., так і після цієї дати) розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Отже, наведений порядок розгляду угод у кримінальному провадженні не змінено.
Зважаючи на усе наведене та враховуючи позицію прокурора та сторони захисту, які наполягали на затвердженні угоди, не вбачаючи підстав для повернення обвинувального акта з угодою про визнання винуватості прокурору для повторного внесення, що висловлені ними в підготовчому судовому засіданні, з метою забезпечення розумного строку кримінального провадження, а також враховуючи наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття й активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують йому покарання, тому суд за таких обставин дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 30.04.2020 р. між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 309 КК України в редакції цієї норми, чинній до 01.07.2020 р., тобто на час вчиненні ним кримінального правопорушення, з урахуванням гарантій статті 58 Конституції України та приписів статей 4, 5 КК України, згідно з якими кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння; закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Потерпілих від кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні немає.

Матеріальної шкоди вчиненням цього кримінального правопорушення не завдано. Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання відносно обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи думку прокурора щодо відсутності для цього підстав, а також беручи до уваги, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України.

Керуючись статтею 58 Конституції України, статтями 4, 5, частиною першою статті 309 КК України, статтями 100, 124, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2020 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 09.04.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072, ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 30.04.2020 р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 1 256 (тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 (вісім) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 09.04.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072, а саме:

канабіс масою 9,64 г, екстрат канабісу масою 0,05 г та «наперсток», які знаходяться в спецпакеті № 0009361, що зберігається в камері схову речових доказів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити;

оптичний носій «DVD+ R- диск», на якому містяться відеозаписи проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 від 16.04.2020 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію цього вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникові ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1