Справа № 278/2872/20
Провадження №1-кп/278/472/20
В И Р О К
іменем України

26 листопада 2020 року, Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 13 травня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель, Волинської області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за контрактом, 25 листопада 2017 року в порушення ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.11, 16, 40, 49, 127, 128, 200, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасового ухилення від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу з військового шпиталю НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась поблизу АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 01 жовтня 2020 року.

За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про причини нез`явлення до військової частини не повідомив, а проводив час на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

23 жовтня 2020 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , який діє на підставі ст.37 КПК України та здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000529 угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2020 року, укладену між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1