ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7154/20 Номер провадження 11-кп/814/375/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції матеріали кримінального провадження №0004917 від 05.11.2017 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 22.12.2020, -

ВСТАНОВИЛА:

22 грудня 2020 року Октябрським районним судом м. Полтава відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0004917 від 05.11.2017 у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.
Відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 про виклик і допит свідків та проведення слідчих (розшукових) дій.
Задоволено клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 про повернення прокурору обвинувального акта.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004917 від 05.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернуто прокурору.
Прийняття такого судового рішення, місцевий суд мотивував тим, що: обвинувальний акт затверджено до його складання; до останнього прокурором не додано цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 , який був пред`явлений під час досудового розслідування, а також розписки ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акта та цивільного позову.
Судом першої інстанції зазначено, що дані обставини істотно впливають на реалізацію процесуальних прав обвинуваченого, що також об`єктивно може стати процесуальною перешкодою під час судового розгляду в суді першої інстанції, й, при цьому, прокурор не має можливості усунути вказані недоліки в судовому засіданні.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 22.12.2020 в частині повернення обвинувального акта прокурора та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевим судом не враховано те, що: сторона захисту, яка достеменно знаючи про наявність ухвали про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проігнорувала її та не реалізувала свої процесуальні права, тим самим унеможлививши отримання стороною обвинувачення розписок про отримання обвинувального акта та додатків до нього; цивільний позов потерпілої та цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, з метою дотримання вимог ч.ч.1,5 ст.128, ч.1 ст.337 КПК України, долучено до матеріалів провадження після фактичного ознайомлення стороною захисту із матеріалами кримінального провадження під час підготовчого судового засідання, до початку судового розгляду; додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання, КПК України не передбачає наявність недоліків у додатках до обвинувального акта як підставу для повернення обвинувального акта прокурору; вказана на останній сторінці дата - 19.02.2020 є опискою, оскільки на першій сторінці обвинувального акта в графі «затверджую» прокурором власноручно зазначено дату затвердження 4.08.2020 та засвідчено своїм підписом.
Водночас апелянт в поданій апеляційній скарзі зазначає про неправильне зазначення судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі: статті КПК України в 4 абзаці 3 сторінки ухвали; ступеня тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім того прокурор звертає увагу на те, що місцевим судом в резолютивній частині судового рішення при задоволенні клопотання захисника ухвалено повернення кримінального провадження для усунення недоліків, що не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
У запереченнях на подану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 22.12.2020 щодо ОСОБА_7 без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених; обвинуваченого та його захисника, які, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвала Октябрського районного суду м. Полтава від 22.12.2020 оскаржується лише в частині повернення обвинувального акта прокурору, а тому в іншій частині оскаржувана ухвала місцевого суду в апеляційному порядку не переглядається.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п.3 ч. ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Крім того, згідно з положеннями даної Конвенції, кожен кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, що у тексті підпункту «а» ч.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. В цьому ж рішенні Суд зазначає, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
У відповідності до положень ч.ч. 2, 4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що 5.08.2020 до Октябрського районного суду м. Полтава надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0004917 від 05.11.2017.

За даними обвинувального акта ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
22.12.2020 Октябрським районним судом м. Полтава у підготовчому судовому засіданні ухвалено судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору, яке мотивоване тим, що: обвинувальний акт затверджено до його складання; до обвинувального акта прокурором не додано цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 , який був пред`явлений під час досудового розслідування, а також розписки ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акта та цивільного позову.
У відповідності до п.9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складено 3.08.2020, а затверджено 19.02.2020 (а.м.с. 5). Так, виходячи з наведених даних, місцевим судом цілком обгрунтовано зазначено, що обвинувальний акт затверджено до його складання. Доводи апелянта про те, що дане зазначення є опискою, не є слушними, так як воно не носить редакційний характер, оскільки на стадії судового розгляду неможливо здійснити виправлення неправильно зазначеної дати затвердження обвинувального акта. Так, обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ досудового слідства, у якому дається офіційна оцінка дій підозрюваного, який з моменту затвердження обвинувального акта та передачі його до суду отримує статус обвинуваченого, а тому неправильне зазначення дати його затвердження є неприпустимим.

За п.2 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
За даними обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , на стадії досудового розслідування потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов на загальну суму 207019,88 гривень, з яких 200000 гривень моральної шкоди, та цивільним позивачем ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди на суму 129758,49 гривень (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цивільний позов потерпілої при надходженні обвинувального акта до суду додано не було, що правильно встановлено місцевим судом. У поданій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що даний цивільний позов було долучено прокурором у підготовчому судовому засіданні до початку судового розгляду, однак за матеріалами провадження прокурором долучено позов представника потерпілої - адвоката ОСОБА_11 (а.м.к.п. 162-180), в той час як згідно з даними обвинувального акта цивільний позов заявлено самою потерпілою.
У свою чергу, заявлений під час досудового розслідування позов цивільного позивача ОСОБА_10 , в порушення вимог п.2 ч.4 ст.291 КПК України додано не було.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, в обвинувальному акті також в порушення вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження до обвинувального акта не долучено розписку ОСОБА_7 про отримання ним копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Як зазначено прокурором в поданій апеляційній скарзі, ним під час підготовчого судового засідання було надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, останніми отримано копії обвинувального акта, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розпискою від 27.11.2020, однак дану розписку до початку судового розгляду і до апеляційної скарги прокурором додано не було.
Водночас колегія суддів не погоджується із категоричним твердженням прокурора про те, що сторона захисту достеменно знала про наявність ухвали про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проігнорувала її та не реалізувала свої процесуальні права, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається підтверджень отримання ОСОБА_7 та його захисником ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 22.07.2020, якою встановлено ОСОБА_7 та його захиснику строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 31.07.2020 включно. Відсутність даних про обізнаність ОСОБА_7 та його захисника про існування даної ухвали, яка постановлена без їх участі, підтверджено й самим апелянтом у судовому засіданні.
Підтверджень виконання органами досудового розслідування ст.290 КПК України, на які посилається прокурор, суду не надано.
Доводи прокурора про те, що додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання, КПК України не передбачає наявність недоліків у додатках до обвинувального акта як підставу для повернення обвинувального акта прокурору, є неспроможними, зважаючи на те, що місцевим судом при поверненні обвинувального акта прокурору лише встановлено відсутність додатків до обвинувального акта, тобто на виконання вимог ст.291 КПК України перевірено факт долучення останніх, без аналізу їх змісту.
Щодо тверджень апелянта про те, що місцевим судом при задоволенні клопотання захисника в резолютивній частині судового рішення зазначено про повернення кримінального провадження для усунення недоліків, то на думку колегії суддів, формальне недотримання судом першої інстанції юридичної термінології не є підставою для скасування по суті правильного судового рішення. Водночас у четвертому абзаці резолютивної частини оскаржуваної ухвали судом першої інстанції правильно постановлено повернути обвинувальний акт прокурору, що відповідає вимогам п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Щодо доводів прокурора про допущену місцевим судом описку в 4 абзаці 3 сторінки оскаржуваної ухвали (неправильне зазначення п.9 ч.2 ст.191 КПК України, замість п.9 ч.2 ст.291 КПК України), то колегія суддів констатує, що у відповідності до положень ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущену в судовому рішенні описку, незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Доводи апелянта про неправильне зазначення тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є слушними, однак у даному випадку дане порушення не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора є необгрунтованою.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 22.12.2020 щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4