14.12.2020 Єдиний унікальний № 371/690/20
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/690/20

Провадження № 1-кп/371/119/20

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої розглядається

клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2020 року за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 1, 317 ч. 1 КК України, щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вікторівка Миронівського району Київської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив ряд суспільно небезпечних діянь при наступних обставинах.

У липні 2019 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, в селі Вікторівка Миронівського району Київської області, проходячи по узбіччю автомобільної дороги сполученням «Вікторівка - Зеленьки», неподалік місцевої ферми, серед рослинності ОСОБА_4 помітив ростучі рослини коноплі. З метою власного вживання, без мети збуту, він відламав від вказаних рослин стебла з листям та суцвіттям, чим здійснив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу, та розпочав його незаконне зберігання.

Цього ж дня ОСОБА_4 , з метою подальшого власного вживання наркотичного засобу, переніс вказані стебла з листям та суцвіттям рослини коноплі до господарського приміщення, що перебуває у його користуванні та знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 .

У господарському приміщенні ОСОБА_4 поклав зірвані стебла з листям та суцвіттям рослини коноплі на підлогу з метою сушіння рослин конопель для подальшого її вживання шляхом куріння. Згодом, у вказаному господарському приміщенні, ОСОБА_4 відділив від зірваних рослин конопель частину листя та суцвіття, які переніс до приміщення літньої кухні, розташованого на території того ж домоволодіння.

У приміщенні літньої кухні ОСОБА_4 подрібнив суцвіття з листям вказаних рослин конопель та помістив їх до паперових згортків для подальшого вживання. Вказані паперові згортки з вмістом канабісу він сховав у приміщенні літньої кухні, тобто здійснив дії, направлені на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, продовжуючи його незаконне зберігання для власного вживання без мети збуту.

Крім цього, в лютому 2020 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 вирішив надати приміщення господарського призначення, що на праві власності належить ОСОБА_6 та знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , і перебуває у його фактичному користуванні, іншим особам для вживання наркотичних засобів.

Діючи з цією метою, в лютому 2020 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, приблизно о 17 годині ОСОБА_4 запросив своїх друзів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до місця свого проживання.

Перебуваючи в приміщенні господарського призначення, та, переслідуючи мету надання приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу, ОСОБА_4 надав можливість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вжити наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, через попередньо виготовлені ним дві частини пляшок із полімерного матеріалу, вкладених одна в іншу, таким чином надавши приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

12 квітня 2020 року, під час огляду господарських приміщень, що на праві власності належать ОСОБА_6 , знаходяться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_4 , працівниками поліції в присутності понятих виявлено та вилучено стебла з листям сухої рослини, зовні схожої на рослини канабісу; вісім паперових згортків з вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, та дві частини пляшок із полімерного матеріалу, вкладених одна в іншу з нашаруванням речовини коричневого кольору із специфічним запахом.

За результатом проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів №11- 2/2326 від 24 квітня 2020 року:

Нашарування речовини коричневого кольору із специфічним запахом, які знаходились на внутрішніх поверхнях наданих на дослідження частин полімерних пляшок, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,116 г;

Надані на дослідження стебла рослин зеленого кольору з невеликою кількістю верхівок та листя є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 72,15 г;

Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 6,17 г, 2,08 г, 0,89 г, 0,70 г, 0,51 г, 0,50 г, 0,48 г, 0,47 г.

Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 83,95 г.

Відповідно до списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770, зі змінами, канабіс та екстракт канабісу є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних речовин, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 1 серпня 2000 року, маса вилученого наркотичного засобу канабісу, в перерахунку на суху речовину, не є невеликим розміром.

Крім цього, 19 травня 2020 року, близько 13 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я домоволодіння за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , з метою отримання незаконного прибутку, керуючись корисливим мотивом, збув, продавши за кошти в сумі 250 гривень, ОСОБА_9 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

В ході проведення огляду місця події, 19 травня 2020 року, у ОСОБА_9 , за його добровільної згоди, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет білого кольору з написом «ФОРА», у якому виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, та пластикову коробку з-під відеокасети, з вмістом у ній особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який він придбав у ОСОБА_4 .

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 11-2/3178 від 22 травня 2020 року, надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 31,35 г.

Крім цього, 27 травня 2020 року приблизно о 17 год. 10 хв., перебуваючи на території подвір`я домоволодіння за місцем свого проживання, ОСОБА_4 повторно, з метою отримання незаконного прибутку, керуючись корисливим мотивом, збув ОСОБА_9 , продавши за кошти в сумі 125 гривень, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

В ході проведення огляду місця події, 27 травня 2020 року, у ОСОБА_9 , за його добровільної згоди, виявлено та вилучено паперовий згорток з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, який він придбав у ОСОБА_4 .

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 11-2/3361 від 12 червня 2020 року, надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 0,42 г.

Також, 2 червня 2020 року приблизно о 09 год. 45 хв., перебуваючи на території подвір`я домоволодіння за місцем свого проживання, ОСОБА_4 збув ОСОБА_9 , продавши за кошти в сумі 125 гривень, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

В ході проведення огляду місця події, 2 червня 2020 року, у ОСОБА_9 вилучено паперовий згорток з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який він придбав цього дня у ОСОБА_4 .

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 11-2/3443 від 10 червня 2020 року, надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 0,78 г.

Відповідно до списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року за № 770, зі змінами, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно, надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

З огляду на те, що під час скоєння інкримінованих ОСОБА_4 правопорушень, він страждав та страждає в даний час на шизофренію, що істотно вплинуло на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, та підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи № 227 від 7 травня 2020 року, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 , як особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, визнав повністю свою провину у скоєнні суспільно небезпечних діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 1, 317 ч. 1 КК України, пояснив, що він дійсно скоїв кримінальні правопорушення за вказаних в клопотанні обставин.

Захисник та законний представник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечили.

Розглядаючи питання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, суд виходить із положень статей 93, 94 КК України, статей 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 1, 317 ч. 1 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи.

Такі обставини не заперечив ОСОБА_4 , підтвердила його законний представник ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 .

Вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_4 доводиться доказами, які були надані прокурором та досліджені в судовому засіданні.

У відповідно до вимог статті 11 КК України суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 1, 317 ч. 1 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 227 від 7 травня 2020 року, ОСОБА_4 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на шизофренію, параноїдна форма, безперевно-прогредієнтний тип перебігу- Р20 за МКХ10. Під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.Відтак, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 за своїм психічним станом становить помірну суспільну небезпеку, страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (канабіоїдів, алкоголю та амфетаміну). Він потребує лікування від наркотичної та алкогольної залежності. Протипоказань для такого лікування не виявлено. Під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому афективному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_4 міг під час скоєння інкриміновані йому дій правильно сприймати обставини, які мають значення в кримінальному проваджені, але без критичного осмислення цих обставин. ОСОБА_4 притаманні порушення мисленевої та особистісної сфери обумовлені його захворюванням, які здійснили суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність є юридичною категорією, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК) належить виключно до компетенції суду.

У відповідності до частини 2 статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та надані прокурором докази, а також наявність у ОСОБА_4 захворювання на шизофренію,що підтверджується висновком експерта, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, отже ОСОБА_4 перебував у стані неосудності, тому згідно статті 19 КК України він не підлягає кримінальній відповідальності.

Вирішуючи питання щодо необхідності та доцільності застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, суд дійшов наступного.

Згідно з Конституцією України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3) і кожен має право на повагу до його гідності (ст. 28).

За правовою позицією ЄСПЛ у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18, почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

На підставі статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Чинне кримінальне і кримінально-процесуальне законодавство передбачає систему норм, спрямованих на об`єктивне й гуманне вирішення питань, пов`язаних із забезпеченням інтересів осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, страждаючи на психічні хвороби або маючи інші психічні розлади, що зумовлюють потребу в застосуванні примусових заходів медичного характеру чи примусового лікування.

Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», підставою для застосування примусового лікування, передбаченого статтею 96 КК України, є сукупність юридичного і медичного критеріїв - встановлення у діянні винного складу злочину та наявність у нього хвороби, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, а умовами - висновок судово-медичної експертизи про наявність у суб`єкта злочину такої хвороби, його потребу в лікуванні та засудження такої особи до покарання будь-якого виду.

Згідно з пунктом 15 постанови, визначаючи, відповідно до статті 94 КК України, тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до вимог статті 94 КК України суд враховує при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: 1) характер і тяжкість захворювання; 2) тяжкість вчиненого діяння; 3) ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.

За правилами статей 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно з пунктом 3 наказу МОЗ України № 397 від 8 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Метою застосування примусових заходів медичного характеру є вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України, запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Суд враховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, виявляв і в теперішній час виявляє хронічний психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, потребує застосування примусового заходу медичного характеру.

Враховуючи обставини вчинення суспільно небезпечних діянь та висновок судово-психіатричної експертизи № 227 від 7 травня 2020 року, суд вважає, що ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_4 (небезпечність для себе та інших осіб) є помірною.

Згідно з частиною 3 статті 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільне небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Встановлені обставини, у сукупності із висновком судового експерта, відповідно до вимог статтей 92, 93 та 94 КК України, дають суду підстави дійти висновку, що хворобливий стан ОСОБА_4 та його поведінка в цілому загрожують завданням істотної шкоди об`єктам кримінально-правової охорони, що є підставою його поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги для подальшого його утримання у закладі і лікування у примусовому порядку.

З урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечних діянь, до ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Такий захід також дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_4 нових суспільно небезпечних діянь та є необхідним для досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_4 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для його одужання.

На підставі ст.ст. 19, 93, 94 КК України, керуючись ст.ст. 100, 314, 368 - 372, 376, 503-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вікторівка Миронівського району Київської області, громадянина України, не одруженого, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 4576 гривень 60 копійок віднести на рахунок держави.

Після набрання ухвалою чинності, знищити речові докази, які згідно квитанції № 008/2020 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУНП в Київській області:

Стебла з листями сухої рослини, поміщені до білого поліпропіленового мішка; вісім паперових згортків з вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження (поміщені до спеціального криміналістичного пакету № INZ 2027159); пристрій для вживання наркотичних засобів «Бульбулятор», що виготовлений з двох частин пластикових пляшок (поміщений до спеціального криміналістичного пакету № 3013182);

Пластикову коробку з-під відеодиска, в середині якої виявлено суху подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожу на рослини коноплі; поліетиленовий пакет білого кольору з написом «ФОРА» з вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на рослини коноплі, які поміщено до герметичного спеціального пакету № 3013181;

Паперовий згорток, що являє собою буклет з написом на передній поверхні «А-Банк Картка універсальна», в середині якого знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, зовні схожа на рослини коноплі, який поміщено до герметичного спеціального пакету № 7139653.

Конфіскувати грошові кошти: купюру номіналом 100 гривень серії ТА 8445309, купюру номіналом 20 гривень серії ЧБ 1368155, купюру номіналом 5 гривень серії ЮЕ 0441037, які поміщено до герметичного спеціального пакету № INZ 1019047.

Зберігати у матеріалах кримінального провадження:

Два оптичні диска для лазерних систем зчитування «VIDEX MAMBA» DVD+R 16х, з резервною копією проведення обшуку від 2 червня 2020 року;

Два оптичні диска для лазерних систем зчитування «Artex» DVD - R, 16х, 4.7СВ/120 MIN, з відеозаписом слідчої дії від 2 червня 2020 року;

Оптичний диск для лазерних систем зчитування «Artex» DVD - R, 16х, 4.7GB/120MIN, та оптичний диск для лазерних систем зчитування «VS» CD-R, compact Disc Recordable, 700 MB, 80 min, 52x., з відеозаписом слідчої дії від 27 травня 2020 року;

Карту пам`яті флеш накопичувач MicroSD «Kingston» об`ємом пам`яті 32 GB, з відеозаписом фіксації слідчої дії - затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

Два оптичні диска для лазерних систем зчитування «Artex» DVD - R, 16х, 4.7GB/120MIN, з відеозаписом слідчої дії від 19 травня 2020 року;

Флеш накопичувач MicroSD, об`ємом пам`яті 16 GB, з відеозаписом фіксації слідчої дії - огляду місця події від 12 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд протягом семи діб з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1