Справа № 372/2769/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1980/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого та обвинуваченого на вирок Обухівського районного суду Київської області від 4 березня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван Вірменія, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню повну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 28.12.2019 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 185 ч.2,75,76 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 28.12.2019 року, за яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, ухвалено виконувати самостійно. Вироком вирішено питання судових витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, ОСОБА_7 05 червня 2019 року приблизно о 04 год. 00 хв. знаходився поблизу першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_9 , з яким спільно розпивали алкогольні напої. Після цього, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_9 , знаходячись в положенні стоячи на асфальтобетонному покритті поблизу входу до під`їзду будинку, вдарив один раз долонею правої руки в область правого плеча ОСОБА_7 , який в цей час знаходився в положенні стоячи, спиною до останнього. Тоді ОСОБА_7 , розвернувся обличчям до ОСОБА_9 , та долонею правої руки наніс йому один удар в область лівого вуха та, обхопивши обома руками тулуб ОСОБА_9 , разом впали на трав`яний настил, де ОСОБА_7 наніс долонею правої руки ще не менше трьох ударів в область лівого вуха, скроні голови та один удар в область тулуба, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцем лівої навколо ушної ділянки та лівої щоки, перелому внутрішньої компактної пластинки лівої скроневої кістки, численних синців обличчя, шиї, правого плеча, розгинального перелому 7-8-го ребер зліва по лопатковій лінії, закритої тупої травми черевної порожнини з розривами селезінки та внутрішньочеревною кровотечею, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з нанесенням ударів ОСОБА_7 . Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми з синцем лівої навколо ушної ділянки та лівої щоки, переломом внутрішньої компактної пластинки лівої скроневої кістки, крововиливом під тверду оболонку головного мозку, що розповсюджується по всім поверхням лівої півкулі, крововиливом під м`які оболонки головного мозку, вторинними крововиливами у стовбур головного мозку, яка ускладнилася набряком головного мозку.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_7 вчинив злочин за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки обвинувачений в своїх показах вказував, що спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не надали показів про те, хто саме вчинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а висновки судово-біологічних експертиз свідчать про те, що ОСОБА_7 не міг спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , від яких наступила смерть останнього, так як при обставинах, на які посилається суд, на одежі ОСОБА_7 повинні бути сліди крові потерпілого, а їх експертизи не виявили.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, перекваліфікувати його дії на ст. 125 КК України та призначити відповідне покарання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не з`ясовано наявність або відсутність стану необхідної оборони або крайньої необхідності, не були витребувані документи, речові докази, не проведено обшук, виїмка або інші необхідні слідчі дії для підтвердження або спростування обставин, які мають істотне значення для справи, судом не перевірені його доводи на свій захист, оскільки ОСОБА_9 першим застосував до нього фізичне насильство, висновки експерта вказують, що потерпілий отримав незадовго до смерті рани, гематоми та травми завдані тупим предметом, що свідчить про те, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження до зустрічі з ним, а також ту обставину, що ОСОБА_9 був у сильному алкогольному сп`янінні.

Потерпілою подано заперечення на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок - без змін. Вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув матеріали кримінального провадження і надав належну правову оцінку фактичним обставинам справи. Також просить розглядати апеляційну скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, за обставин, викладених у вироку, стверджується:
- показаннями обвинуваченого про те, що між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, у процесі якого він наніс йому удари в область голови та тулубу;
- показаннями свідка ОСОБА_11 щодо того, що обвинувачений прийшов додому вранці та розповів, що побився з чоловіком, з яким у нього виник конфлікт;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав, що знайомий з обвинуваченим, оскільки вони разом працювали, в той день з 4 на 5 червня 2019 року, коли відбувались події, він був вдома і спав його розбудила зателефонувавши тітка ОСОБА_14 і сказала, що до нього прийшли хлопці, але він сказав, що погано себе почуває, і дверей нікому не відчиняв;
- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що почула близько 3 години ночі дзвінок у домофон та вийшла на вулицю, вважаючи, що це прийшов її син, але побачила двох хлопців, обвинувачений схожий на одного з них. Обидва були в стані алкогольного сп`яніння. Хлопці просились до ОСОБА_15 , переночувати. Потім вона йому зателефонувала але він сказав, що не хоче нікого впускати, і вона їх не впустила, а вранці сусідка повідомила про вбивство чоловіка, але ніякого шуму вона не чула;
- показаннями судово-медичного експерту ОСОБА_16 , який підтримав свій висновок від 16.07.2019 року, та переглянувши в судовому засіданні слідчий експеримент за участю обвинуваченого, підтвердив що тілесні ушкодження які були виявлені на трупі ОСОБА_9 в тому числі і тяжке тілесне ушкодження, що призвело до смерті потерпілого, могли бути нанесені обвинуваченим за тих обставин про які той розповідав та показував при проведенні слідчого експерименту;
- рапортом старшого інспектора чергового Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 від 05.06.2019 року, відповідно до якого 05.06.2019 року біля під`їзду 1 по проспекту Дніпровському в місті Українка було виявлено неопізнаний труп за повідомленням фельдшера ОСОБА_18 ;
- протоколом огляду місця події, в якому зазначається про виявлення на території ділянки зліва від входу до 1 під`їзду до будинку АДРЕСА_3 трупа чоловічої статі з ознаками насильницької смерті;
- повідомленням Комунального закладу КОР «Київське бюро судово-медичної експертизи» в якому зазначено, що за результатами дослідження лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_16 виписане «Лікарське свідоцтво про смерть» із зазначенням основної причини смерті: закрита внутрішньо-черепна травма, крововиливи під оболонки головного мозку, категорія смерті насильницька, наявність тілесних ушкоджень;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання, в якому зазначається, що 14.06.2019 року у період з 10 год. 30 хв. до 10 год. 50 хв. було пред`явлено свідку ОСОБА_13 для впізнання за фотознімками чотирьох чоловіків. Свідок оглянувши фотознімки, впізнала чоловіка ОСОБА_7 на фото №4, якого бачила в ніч з 04.06.2019 року поблизу буд. 20 по проспекту Дніпровському в м. Українка разом з потерпілим;
- протоколом пред`явлення трупа для впізнання, в якому зазначається, що 07.06.2019 року у період з 11 год. 50 хв. до 12 год. 10 хв. було пред`явлено ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками труп ОСОБА_9 , яка впізнала свого сина ОСОБА_9 ;
- висновком експерта №86/т Обухівського районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи від 16.07.2019 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми з синцем лівої ушної ділянки та лівої щоки, переломом внутрішньої компактної частинки лівої скроневої кістки, крововиливом під тверду оболонку головного мозку, що розповсюджується по всім поверхням лівої півкулі, крововиливом під оболонки головного мозку, вторинними крововиливами у стовбур головного мозку, яка ускладнилася набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-гістологічного дослідження. Вказана черепно-мозкова травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, що привело до смерті потерпілого, та виникла внаслідок травмуючої дії в ліву скроневу ділянку ОСОБА_9 тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею незадовго перед настанням смерті останнього (за даними судово - гістологічного дослідження в проміжку часу 10-30 хвилин). При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 також виявлені: численні синці обличчя, шиї, правого плеча, крововиливи внутрішніх поверхонь верхньої та нижньої губ, забита рана внутрішньої поверхні нижньої губи, крововилив в м`які тканини потиличної ділянки голови - відносно живих осіб кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, та виникли внаслідок неодноразових травмуючих дій в вказані ділянки тіла ОСОБА_9 тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями незадовго до настання смерті останнього; розгинальні переломи 7-8-го ребер зліва по лопатковій лінії - відносно живих осіб, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, відношення до безпосередньої причини смерті не має, та виникли внаслідок однократної травмуючої дії в ліву половину задньої поверхні грудної клітки ОСОБА_9 тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею незадовго до настання смерті останнього; закрита тупа травма черевної порожнини з розривами селезінки та внутрішньочеревною кровотечею - відносно живих осіб яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, відношення до безпосередньої причини смерті не має внаслідок однократної травмуючої дії в ліву половину черевної стінки ОСОБА_9 тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею настання смерті останнього. Виходячи з характеру та ступеню розвитку трупних явищ можливо сказати, що з моменту смерті ОСОБА_9 і до дослідження його трупу в морзі пройшло близько 6-8 годин. При судово - токсикологічному дослідженні в крові трупу ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,20 проміле. Вказана концентрація етилового спирту в крові у живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Всього до тіла потерпілого ОСОБА_9 , було спричинено не менш ніж десять прикладань сили. Можливість нанесення тілесних ушкоджень, виявлених під час проведення експертизи на трупі ОСОБА_9 , власною рукою виключається. Можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок дій відображених під час проведення слідчого експерименту від 06.06.2019 року за участі підозрюваного не виключається;
- висновком судово-психіатричної експертизи №265 від 19.06.2019 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- протоколом проведення слідчого експерименту, в якому зазначається, що 06.06.2019 року у період з 14 год. 33 хв. до 14 год. 50 хв. в ході слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , останній розповів, що 05.06.2019 року близько 03-04 години ранку, він разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_19 прийшов від магазину «Берізка» до будинку АДРЕСА_3 та підійшли до першого під`їзду вказаного будинку та почали дзвонити в домофон, щоб знайти чоловіка на ім`я ОСОБА_20 . Ніхто не вийшов і вони з ОСОБА_19 обійшли будинок та почали стукати запальничкою у вікно на першому поверсі. Там же вони викинули дві пусті пляшки з-під пива «Арсенал», які виявили під час слідчого експерименту. Після цього вони повернулись до входу в будинок та почали дзвонити в домофон. З під`їзду вийшла якась жінка, вона сказала, що покличе ОСОБА_20 , але більше вона не виходила. ОСОБА_7 сказав, що він йде та розвернувся від ОСОБА_19 , а той лівою рукою пихнув його за праве плече. Після цього ОСОБА_7 розвернувся до ОСОБА_19 та долонею правої руки вдарив його в ліву частину голови, від чого ОСОБА_19 спустився по східцях, але не падав. Після чого ОСОБА_7 відійшов у правий бік біля під`їзду трав`яного настилу, ОСОБА_19 також підійшов до нього. Потім ОСОБА_7 показав та розповів як вони з ОСОБА_19 впали на землю, як наніс близько трьох ударів кулаком (долонею) правої руки в область голови зліва та потім ще декілька ударів лівою рукою в грудну клітину. В подальшому ОСОБА_19 піднявся, вони поговорили і він пішов з місця події.

Сукупність зазначених доказів була предметом дослідження суду в судовому засіданні і висновок про заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть саме обвинуваченим ОСОБА_7 , є вірним.

На підставі досліджених доказів суд надав правильну юридичну оцінку діям ОСОБА_7 , кваліфікувавши їх за ч.2 ст.121 КК України.
Твердження апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про те, що ОСОБА_7 заподіяв в процесі бійки з ОСОБА_9 останньому легке тілесне ушкодження і його дії слід перекваліфікувати за ст. 125 КК України, спростовуються матеріалами справи, зокрема висновком судово-медичного експерта про характер та ступінь тяжкості виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які локалізовані в області голови, поясненнями обвинуваченого про нанесення ударів в область голови, а також фактом настання смерті ОСОБА_9 внаслідок отримання закритої черепно-мозкової травми.
Доводи апеляційних скарг про те, що нанесені ОСОБА_7 удари в область голови ОСОБА_9 не могли спричинити тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, спростовуються висновком експерта про можливість отримання таких тілесних ушкоджень за механізмом, висвітленим обвинуваченим при проведенні слідчого експерименту.
Також не ґрунтуються на досліджених судом першої інстанції доказах і доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що його дії були в стані необхідної оборони або в стані крайньої необхідності.

У відповідності до вимог ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів чи інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

За ч. 1 ст. 39 КК України не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

З матеріалів справи випливає, що між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, який переріс в бійку, що не свідчить про посягання потерпілим на права та інтереси ОСОБА_7 і його дії не були направлені на усунення небезпеки.

Сам факт того, що ОСОБА_9 першим наніс удар обвинуваченому, не свідчить про те, що ОСОБА_7 перебував у стані необхідної оборони чи діяв у стані крайньої необхідності.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень до зустрічі з ним, оскільки за висновком судово-медичної експертизи не встановлено різниці у часі заподіяння виявлених на трупі тілесних ушкоджень.

Факт перебування ОСОБА_9 на час події у стані сильного алкогольного сп`яніння також не свідчить про можливість отримання тілесних ушкоджень до зустрічі з обвинуваченим.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі судом визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України .

Так, судом враховано тяжкість та характер діяння, обстановку, спосіб, місце і час його вчинення, форму, вид, ступінь вини, мотив і мету кримінального правопорушення, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим злочину і характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність належної критичної оцінки скоєного, наявність обставини, що обтяжує покарання, у вигляді рецидиву злочинів.
Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому на підставі ч.2 ст.404 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 4 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: