У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, -
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, невмотивованим і необґрунтованим, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року та скерувати матеріали за його скаргою до місцевого суду на новий судовий розгляд.
Вважає, що його скарга підлягала задоволенню, оскільки в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України уповноваженими особами Державного бюро розслідувань відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, які і не виконані інші, передбачені цією статтею дії, що свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, які, до того ж, не наділені правовими підставами для переадресації заяви про вчинення кримінального правопорушення до інших правоохоронних органів чи підрозділів цих органів, для виконання ними дій по внесенню відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Одночасно, ОСОБА_5 вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений, оскільки копію оскаржуваного судового рішення поштовою кореспонденцією він отримував 25 травня 2020 року і в строк на апеляційне оскарження - 01 червня 2020 подав апеляційну скаргу.
Вислухавши пояснення ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційних вимог, вважаючи ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду від 14 квітня 2020 року законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, розглянувши скаргу ОСОБА_5 , за викладених у судовому рішенні від 14 квітня 2020 року підстав, ухвалив в задоволенні скарги відмовити, керуючись ст. 303, 309 КПК України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.
Приписами ст. 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 оскаржується ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
При цьому, відповідно до вимог КПК України, станом на момент подання апеляційної скарги 01 червня 2020 року, зазначена ухвала оскарженню не підлягала.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що до правовідносин, які виникли у зв`язку із оскарженням ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року за можливе застосування Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2019 року № 4-р(ІІ)/2020, яким були визнані неконституційними положення ч. 3 ст. 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому вважає за можливе поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2019 та прийняти її до розгляду.
Що стосується вимог ОСОБА_5 щодо скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, то і вони є слушними та заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Зі скарги ОСОБА_5 від 03 березня 2020 року вбачається, що він оскаржив бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по його заяві від 27 лютого 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення).
Отже, ОСОБА_5 оскаржив до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, прокурора, що підлягає оскарженню.
Згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Як видно з матеріалів досліджуваного провадження, ОСОБА_5 звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою 27 лютого 2020 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення), з викладенням в заяві дій, які мають ознаки кримінального правопорушення з визначенням попередньої правової кваліфікації цих протиправних дій з додатками на підтвердження змісту своєї заяви.
Дана заява ОСОБА_5 станом на час розгляду провадження судом апеляційної інстанції, як пояснила прокурор ОСОБА_6 , - не розглянута.
Слідчий суддя, за результатом судового розгляду скарги ОСОБА_5 прийшов до висновку про відмову у задоволенні цієї скарги з посиланням на те, що дана заява - не є заявою в змісті положень ч. 1 ст. 214 КПК України, ст.ст. 2, 11 КК України, оскільки вона містить загальні відомості та суб`єктивну оцінку дій і не містить викладу обставин вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, оскільки заява про вчинене кримінальне правопорушення є єдиною підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і лише після внесення таких відомостей слідчий або прокурор може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину чи з інших підстав, передбачених ст. 284 КПК України.
Окрім цього, відповідно до правової позиції, викладеної в п.п.1.1 Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України 23 грудня 2016 року, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
А тому, вказане, на переконання колегії суддів, свідчить про недотримання вимог Кримінального процесуального закону як слідчим Державного бюро розслідувань, так і слідчим суддею, а тому, за наведеним, слід прийти до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_5 щодо зобов`язання уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, що містяться в заяві ОСОБА_5 від 27 лютого 2020 року, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення скасувати.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3