Справа №293/388/18
Провадження № 1-в/293/63/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів подання начальника Черняхівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про передачу матеріалів до суду для вирішення питання приведення вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває вищезазначене подання. В обґрунтування подання, зазначено, що вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 (двох ) років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 11.06.2019 року та з 20.06.2019 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в Черняхівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ (далі Закон № 2617-VІІІ 22.11.2018), яким внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із чим орган пробації звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, посилаючись на відсутність підстав для зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

Засуджений в судовому засіданні при розгляді подання покладався на розсуд суду.

Ініціатор подання в судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, з`ясувавши думку прокурора та засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох ) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки періодично з"являтися до уповноваженого органу з питань пробаціїї для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації.

Вирок суду набрав чинності 11.06.2019 року.

З 20.06.2019 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в Черняхівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Як слідує з подання органу пробації його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_4 призначене покарання. Відтак подання не містить і мотивів з яких виходив орган пробації звертаючись до суду з вказаним поданням.

За приписами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII) з 01 липня 2020 року частину другу ст. 309 КК України викладено в такій редакції: ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У відповідності до положень ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За ч. 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.

З огляду на викладене, враховуючи правила ч. 3 ст. 74 КК України та положення Закону № 2617-VIII про внесення змін до ч. 2 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав приведення вироку суду від 10.05.2019 року у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII, оскільки міра покарання, яка призначена ОСОБА_4 вироком Черняхівського районного суду Житомирської області у виді 2 (двох) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі не перевищує санкцію нового закону, яка визначена ч.2 ст.309 КК України в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч.1 ст. 72 КК України, оскільки можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (друге речення ч. 3 ст. 74 КК України). У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки фактично звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч. 1 ст. 72 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 26,535, 537, 539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника Черняхівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про передачу матеріалів до суду для вирішення питання приведення вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1