Справа № 145/1444/18
Провадження №11-кп/801/1298/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020, яким задоволено заяву ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вирок скасовано, а ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 4 ст. 296 КК України визнано невинуватим та виправдано.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020 задоволено заяву ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вирок скасовано, а ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України визнано невинуватим та виправдано.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що згідно п.1, п.4 ч.2 ст.459 КПК України існували обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення та які підтверджують відсутність в діях ОСОБА_8 хуліганських дій, що в сукупності є підставою вважати вирок таким, що підлягає скасуванню як необґрунтований.
Згідно вироку стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_8 за ч.4 ст.296 КК України (грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї (хуліганство), оскільки в діях ОСОБА_8 відсутні такі об`єктивні ознаки злочину як особлива зухвалість чи винятковий цинізм.
Як встановив суд ОСОБА_8 під час суперечки з ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті тривалих неприязних стосунків, дістав з автомобіля марки БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , пістолет моделі «ПМР-УОС», № НОМЕР_2 , на який має право носіння та зберігання, умисно, усвідомлюючи настання негативних наслідків від своїх дій, здійснив два постріли з вогнепальної зброї, один з яких вгору, другий в землю, в результаті чого куля зрикошетила у ногу ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у виді проникаючої рани правої ноги, що згідно висновку судово-медичного експерта № 81/69 від 31.07.2018 належить до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Тиврівського районного суду від 17.09.2020 відносно ОСОБА_8 через істотні порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тиврівського районного суду від 10.03.2020.

На думку прокурора відсутня підстава для перегляду вироку щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України за нововиявленими обставинами.

Судом не зазначено, які обставини повідомив свідок ОСОБА_10 , як єдиний свідок на якого посилався заявник у заяві, котрі не були відомі суду на час судового засідання.

Крім того, рішення щодо виправдування ОСОБА_8 не відповідає матеріалам провадження і не ґрунтується на вимогах закону, оскільки будь-які докази не досліджувались, обставини не встановлювались та не перевірялись.

В оскаржуваному вироку суд посилається на показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які вони надавали в ході судового розгляду по суті при постановленні першого вироку, однак суд цих свідків не викликав та не допитував, що є істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. В мотивувальній частині оскаржуваного рішення не зазначено мотивів з яких суд відкидає усі ці докази обвинувачення, хоча і підстави для виправдання засудженого ОСОБА_8 суд також не зазначив.

Позиції інших учасників судового провадження.
Адвокат, в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав свої заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просить залишити її без задоволення, а вирок Тиврівського районного суду від 17.09.2020 без зміни. Вважає, що відповідно до ч.4 ст.467 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються. Прокурор не заявляв клопотань, що ним оспорюється якийсь з доказів, про необхідність допитати якогось із свідків. Нововиявленими обставинами є завідомо неправдиві показання потерпілого.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п 4 та 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Як убачається із заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.03.2020, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за нововиявленими обставинами, поданої ним до суду 23.04.2020, на момент розгляду кримінального провадження ні стороні обвинувачення, ні стороні захисту не було відомо про ще одного свідка, їх спільного знайомого з потерпілим ОСОБА_18 , який був очевидцем цього конфлікту від початку до його завершення, що відповідно до п.4 ч.1 ст.459 КПК України є підставою для здійснення провадження за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_8 зазначає в заяві, що його поведінка зумовлена не хуліганськими спонуканнями, а особистою неприязню до потерпілого, яка виникла раптово, через незначний конфлікт, у відповідь на дії потерпілого, який всупереч його волі намагався змусити його вжити алкогольні напої.

Згідно ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.03.2020, мотивовано тим, що 27.04.2018 близько 16:00 години ОСОБА_8 усвідомлюючи що знаходиться в громадському місці, на території АЗС «Глобал Нафта», що розташована за адресою: м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, вул. Вінницьке шосе, 1а, дістав з автомобіля марки БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , пістолет моделі «ПМР-УОС», № НОМЕР_2 , на який має право носіння та зберігання, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятними нормами моралі і поведінки, за відсутності небезпеки для власного життя та здоров`я, умисно, протиправно, усвідомлюючи настання негативних наслідків від своїх дій, здійснив два постріли з вогнепальної зброї, один з яких вгору, другий в землю, в результаті чого куля зрикошетила у ногу ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у виді проникаючої рани правої ноги, що згідно висновку судово-медичного експерта № 81/69 від 31.07.2018 належить до легких тілесних ушкоджень.
За частиною 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

(Постанова Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 127/29594/18, провадження № 51-2364 км 19).

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи заяви засудженого про перегляд вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 щодо ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами, не обґрунтував чому показання свідка ОСОБА_19 є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК України, що не зазначено і в поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що свідчить про її невідповідність вимогам ст.462 КПК України.

Свідок же ОСОБА_19 , будучи допитаний судом, лише підтвердив встановлені раніше обставини: що бачив як потерпілий сварився із засудженим та чув постріли, а свідок ОСОБА_20 нічого не пояснив так як не був очевидцем подій.

Суд першої інстанції своїм рішенням визнав нововиявленою обставиною не лише інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що передбачено п.4 ч.2 ст.459 КПК України, та про що зазначалось в заяві засудженого, а й наявність п.1 ч.2 ст.459 КПК України - завідомо неправдиві показання потерпілого, що встановлено не було, з цих підстав вирок за нововиявленими обставинами навіть не оскаржувався.

Хоча на переконання Суду такі нововиявлені обставини, як штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження повинні бути встановлені вироком суду, а за неможливості його постановлення - матеріалами розслідування.

Провадженню за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати здійснення досудового розслідування щодо фактів штучного створення або підроблення доказів, дачі свідомо неправдивих показань.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно вимог ч.1 та ч.4 ст. 466 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.

Однак суд першої інстанції в порушення зазначених вимог закону, дослідив докази, що не були зазначені в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами допитав свідка ОСОБА_20 та не дослідив жодного з доказів сторони обвинувачення, хоча встановив інші обставини відсутність в діях ОСОБА_8 хуліганського мотиву, дійшовши висновку, всупереч фактичним обставинам справи, що сварка між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла на ґрунті тривалих неприязних стосунків, хоча навіть ОСОБА_8 в своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами вказує, що особиста неприязнь до ОСОБА_9 у нього виникла раптово, через незначний конфлікт, у відповідь на дії потерпілого, який всупереч його волі намагався змусити його вжити алкогольні напої.

Також, судом, в ході розгляду заяви, не встановлювалось обставини для об`єктивного розгляду будь-якої заяви про нововиявлені обставини, а саме, чому сторона захисту не оскаржила вирок до Вінницького апеляційного суду, хоча останній не набув чинності, а двічі подавала заяву до Тиврівського райсуду про перегляд вироку саме за нововиявленими обставинами.

Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення, суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 467 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020, яким ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України визнано невинуватим та виправдано - скасувати.

Заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3