Справа № 710/674/20
Провадження № 1-кп/710/17/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000193 від 15 травня 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України
ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 , 14 травня 2019 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи на межі між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар дерев`яною палицею в область голови ОСОБА_5 , який останній намагаючись заблокувати підставив ліву руку, внаслідок чого потрапив верхнім кінцем палиці по лівій кисті та під праве око ОСОБА_5 , чим відповідно до висновку експерта від 29 травня 2020 року № 05-6-01/199, спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та гематомою нижньої повіки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна тильної поверхні лівої кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 у повній мірі підтримала обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_7 в обвинувальному акті, просила визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК Українита призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав показання, що з обвинуваченим вони є сусідами та їхні земельні ділянки межують між собою. Обвинувачений ОСОБА_7 часто вступав в конфлікт з потерпілим, аргументуючи це тим, що межа крива та потрібно відгородитися. 14 травня 2019 року потерпілий на 08 годину поїхав до лікарні та повернувся додому близько 11 години. По приїзду додому потерпілий побачив паркан, який стояв на межі земельної ділянки з сусідньою, тому взяв план, метр і пішов здійснювати виміри. Потерпілий побачив як до нього йшов обвинувачений з дрючком, а позаду йшли його мати та брат. Обвинувачений підійшов до потерпілого, запитав що він тут дивиться. Потерпілий відповів, що дивиться як обвинувачений поставив паркан та здійснив власні мітки, щоб останній побачив свою межу. Потерпілий не встиг розхилитися, як обвинувачений ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_5 кілком по голові, почав бити руками та ногами, внаслідок чого останній втратив свідомість.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому діянні свою вину не визнав та повідомив, що його брат запропонував поставити на городі межу у вигляді сітки. Обвинувачений з братом встановили сітку та повернулися до будинку. Потім брат сказав обвинуваченому, що хтось ходить по городу. За словами обвинуваченого на город він йшов без палиці. Коли прийшов побачив потерпілого та запитав чому він тут ходить, останній відповів, що буде ходити де захоче. Обвинувачений сказав потерпілому що восени буде комісія, а ОСОБА_5 відповів, що викличе поліцію. Обвинувачений ОСОБА_7 відповів, що поліції не боїться. Потерпілий ОСОБА_5 повернувся до обвинуваченого з металічним прутом, а обвинувачений з метою захисту кинув в потерпілого палицею. Зав`язалася бійка в ході якої обвинувачений з потерпілим впали на землю та почали штовхатися. Обвинувачений зазначив, що бив потерпілого з метою самозахисту та самооборони. Потерпілий свідомість не втрачав, сам пішов з городу. Обвинуваченому не відомо де потерпілий отримав тілесні ушкодження, які зазначені в обвинувальному акті.
Суд, не визнання вини обвинуваченим, розцінює як спосіб захисту та вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Судом не враховуються показання обвинуваченого в частині у якій він наполягає на тому, що мала місце самооборона, оскільки вказаний факт спростовується матеріалами справи, а саме витягом з ЄДРДР від 15.05.2019 (а.с.111).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 надала показання, що вона є дружиною потерпілого. У день події перебувала на городі та бачила як обвинувачений вдарив її чоловіка дрючком по голові, внаслідок чого останній впав на землю. Коли свідок підбігла до чоловіка він перебував без свідомості.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, що 14 травня 2019 року близько 12 години зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_7 побив батька. Коли з чоловіком зайшли у двір батьків то побачили, що батько тримався за голову, на його руці була кров та він скаржився на біль у голові. Потім свідок пішла до обвинуваченого, запитала навіщо побив батька, а він відповів, що нерви не витримали. Далі посадили батька у машину та відвезли до лікарні де він перебував десять днів.
Судом досліджено наступні письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого у нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень:
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 20 червня 2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.70-72);
- висновок експерта №_05-6-01/234_ від 17.06.2020 за №609/05-6-10, згідно якого не виключено, що тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_5 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який він вказав під час проведення за участю слідчого експерименту від 10.06.2020 (а.с.73);
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 10 червня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с.74-76);
- висновок експерта №_05-6-01/199_ від 29.05.2020 за №560/05-6-10, згідно якого ОСОБА_5 було спричинено закрито черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із гематомою правої нижньої повіки та садно тильної поверхні лівої кисті. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета (а.с.77-78);
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 05 червня 2020 року за участю свідка ОСОБА_8 (а.с.79-81);
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 31 березня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с.82-86);
- висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №_592_ від 05.11.2019 за №823 згідно якого у ОСОБА_5 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку із гематомою правої нижньої повіки. Дане ушкодження виникло від дії твердого тупого предмета, могло бути спричинене за механізмом, який потерпілий повідомив в обставинах під час огляду, за ознакою короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с.87);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке що готується від 14.05.2019, згідно якого ОСОБА_5 повідомив, що 14.05.2019 близько 11 години 30 хвилин на присадибній ділянці в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження (а.с.88).
Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , є досліджені в судовому засіданні наступні письмові документи: повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.2020 за №644, згідно якого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, до ЗСУ на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_3 не призивався (а.с.90), повідомлення Шполянського районного сектору ДУ «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області від 05.06.2020 за №34/22/744-20, згідно якого ОСОБА_7 станом на 05.06.2020 на обліку в уповноваженого органу пробації не перебуває (а.с.91), довідками №105 від лікаря нарколога та №115 від лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Шполянська багатопрофільна лікарня ім. братів Коломійченків» від 05.06.2020 згідно яких, обвинувачений ОСОБА_7 , на обліках у зазначених лікарів не перебуває, характеристика виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ №1194 від 05.06.2020, згідно якої ОСОБА_7 проживає в с. Лебедин, громадські доручення виконує з відповідальністю, старанний, з сусідами в добрих стосунках, завжди ввічливий та уважний (а.с.94), копія паспорта громадянина ОСОБА_7 (а.с.95-96).
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) доведена повністю.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України (чинної на час вчинення кримінального правопорушення), відносився до злочинів невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, чинної на час розгляду справи, відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлені.
Враховуюче викладене, класифікацію скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України, саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3110,00 грн та моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. Указаний позов обвинувачений ОСОБА_7 не визнає в повному обсязі.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Потерпілий матеріальну шкоду обґрунтував фіскальними чеками на придбання ліків (а.с.35-39).
Однак судом береться до уваги медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_5 за №2254/257 у якій міститься листок лікарських призначень, який відповідає товарному чеку №000098 від 14.05.2019, згідно якого витрати на призначені ліки складають 959,78 грн (а.с.37). Також судом береться до уваги товарний чек від 14.05.2019 на суму 160 грн (а.с. 47) оскільки потерпілий ОСОБА_5 14.05.2019 проходив рентген обстеження в зв`язку з отриманими травмами.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_5 має право на відшкодування матеріальної шкоди у зазначеному розмірі, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду.
Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду в розмірі 1119,78 грн та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.
Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 373 - 376, КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень).
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсіонера, жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду не відомі, матеріальну шкоду в розмірі 1119,78 грн (одна тисяча сто дев`ятнадцять гривень 78 копійок) та моральну шкоду в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень).

В задоволенні решти позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1