У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Стеця Т.В. про арешт майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

Начальник СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Стець Т.В. звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

В ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, стало відомо, що 20 жовтня 2020 року, приблизно о 17:05 год, ОСОБА_1 перебуваючи на території свого господарства, що в АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини визнається найвищою соціальною цінністю в Україні та охороняється законом і протиправне посягання на життя людини є кримінально караним, діючи протиправно, цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, підняв із землі дерев`яну палицю з металевим закінченням, якою умисно наніс один удар в область голови ОСОБА_2 , внаслідок чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, епідоральної гематоми, перелому склепіння черепа, які належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим CВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області внесено 21.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

21 жовтня 2020 року в 01.30 год, працівниками Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, затримано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України.

Під час затримання вилучено одяг підозрюваного ОСОБА_1 , а саме: куртку чорного кольору, штани сірого кольору, черевики коричневого кольору, светер синього кольору, спортивні штани сірого кольору.

В ході досудового розслідування та проведення першочергових невідкладних слідчих дій, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, документування даного злочину, а також виявлення та вилучення речей та предметів які мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, а також виявлення та вилучення речей та предметів, які мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, працівниками поліції проведено огляд території господарства та житлових приміщень за місцем проживання підозрюваного та потерпілої ОСОБА_2 , що в АДРЕСА_1 , тобто на місці, де було вчинено цей злочин.

Під час огляду місця події було виявлено та вилучено:

?чотири дерев`яні палиці, одна з яких з металевим закінченням;

?змиви речовини бурого кольору, схожої на кров;

?взуття ОСОБА_1 , а саме пара тапочок;

?зрізи з тканини, на якій наявні плями речовини бурого кольору.

Вилучене у ОСОБА_1 та під час ОМП майно та речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Начальник СВ зазначає, що наявні усі підстави вважати, що тимчасово вилучені під час затримання речі, мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, зокрема є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, одяг ОСОБА_1 є предметами, які зберегли на собі сліди його вчинення, тощо, а також інші речі та предмети також мають значення речових доказів. Аналогічна ситуація і з предметами та об`єктами вилученими під час ОМП, зокрема вказані предмети та об`єкти є важливими речовими доказами, які зберегли сліди його вчинення.

В судове засідання, начальник СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області не з`явився, що в силу положень ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду цього клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Підволочиським ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000195 від 21 жовтня 2020 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно з витягом з ЄРДР, 20 жовтня 2020 року приблизно о 17:05 год, ОСОБА_1 перебуваючи на території свого господарства, що в АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_2 , спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку та перелому склепіння черепа.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, 21 жовтня 2020 року вилучено одяг підозрюваного, а саме: куртку чорного кольору, штани сірого кольору, черевики коричневого кольору, светер синього кольору, спортивні штани сірого кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного 21 жовтня 2020 року, начальником СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Стецем Т. вилучено:

?чотири дерев`яні палиці, одна з яких з металевим закінченням;

?змиви речовини бурого кольору, схожої на кров;

?взуття ОСОБА_1 , а саме пара тапочок;

?зрізи з тканини, на якій наявні плями речовини бурого кольору.

Згідно з п. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Проаналізувавши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим обґрунтована необхідність накладення арешту на вилучене майно, для проведення ряду експертиз, оглядів та інших слідчих дій, що в свою чергу буде мати важливе доказове значення для цього провадження, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

З огляду на вказане, клопотання начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Стеця Т.В. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 21 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на:

?одяг підозрюваного ОСОБА_1 , а саме: куртку чорного кольору, штани сірого кольору, черевики коричневого кольору, светер синього кольору, спортивні штани сірого кольору;

?чотири дерев`яні палиці, одна з яких з металевим закінченням;

?змиви речовини бурого кольору, схожої на кров;

?взуття ОСОБА_1 , а саме пара тапочок;

?зрізи з тканини, на якій наявні плями речовини бурого кольору,

які поміщені в камеру зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Стеця Т.В.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Г.Б. Сидорак