1Справа № 335/7954/20 1-кс/335/4041/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002157 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002157 від «17» вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 17 вересня 2020 року, приблизно о 04 год. 25 хв. невідома особа, знаходячись біля буд. № 36-а, по вул. Патріотичній у м. Запоріжжі, шляхом підпалу пошкодила автомобіль «Nisan maxima» у кузові сірого, на якому на момент огляду місця події були відсутні номерні знаки.

Так, того ж дня, вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на стоянку Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги той факт, що на теперішній час є підстави вважати, що автомобіль «Nisan maxima» у кузові сірого, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом знищення або пошкодження вказаного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування, у зв`язку з чим, прошу накласти арешт на вищевказане майно

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Неприбуття в судове засідання відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що неявка вищезазначених осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у їх відсутність, роз`яснивши, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002157 від «17» вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 17 вересня 2020 року, приблизно о 04 год. 25 хв. невідома особа, знаходячись біля буд. № 36-а, по вул. Патріотичній у м. Запоріжжі, шляхом підпалу пошкодила автомобіль «Nisan maxima» у кузові сірого, на якому на момент огляду місця події були відсутні номерні знаки. Так, того ж дня, вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на стоянку Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на автомобіль «Nisan maxima» у кузові сірого кольору, оскільки вилучений автомобіль відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Nisan maxima» у кузові сірого кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію судового рішення, після його оголошення, негайно вручити слідчому.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1