Ухвала
Іменем України
07 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 635/8160/18

провадження № 51 5399 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №635/8160/18 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області щодо не розгляду клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
ОСОБА_4 звернулася із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК України, оскільки у поданій скарзі ОСОБА_4 взагалі не зазначала, яких саме істотних порушень допустився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року та не обґрунтовувала, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно зі ст. 438 КПК України. Також у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 виражала незгоду з ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року, яка, згідно ст. 424 КПК України, у касаційному порядку оскарженню не підлягає, тому не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції. Крім того, прохальна частина касаційної скарги ОСОБА_4 не узгоджувалася з вимогами ст. 436 КПК України.
Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 листопада 2020 року ОСОБА_4 подала нову касаційну скаргу, у яких просить перевіритиухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року у касаційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК України ОСОБА_4 не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.
Так, у касаційній скарзі ОСОБА_4 так і не вказує на істотні порушення, які, на її думку, допустився Харківський апеляційний суд при винесенні ухвали від 06 серпня 2020 року, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року та не обґрунтовує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно зі ст. 438 КПК України.

Натомість, ОСОБА_4 повторно виражає свою незгоду з ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року, яка не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, та просить її скасувати та направити матеріали справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, що не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України.
Оскільки в установлений строк ОСОБА_4 не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то її скарга підлягає поверненню.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3