н/п 1-кп/490/635/2018
У Х В А Л А

26 листопада 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2ст.309 КК України

в с т а н о в и в :

Ухвалою суду від 24.09.2015р. продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 30 листопада 2015 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскільки такий спливає.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли, обвинувачений ОСОБА_6 може скритися від суду, може впливати на свідків, та продовжувати вчиняти нові злочини.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли, обвинувачений ОСОБА_7 може скритися від суду, може впливати на свідків, та продовжувати вчиняти нові злочини.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти продовження строків тримання під вартою його підзахисного, вказав, що вказані прокурором підстави ним не підтвердженні, обвинувачений має в м.Миколаєві постійне місце проживання, а всі свідки вже були допитані, та вважає, що відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід не пов?язаний з триманням його під вартою.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строків тримання під вартою його підзахисного, вказав, що вказані прокурором підстави не підтвердженні, що обвинувачений не має бажання скриватися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що в нього є мала дитина, він єдиний заробітчанин у своїй сім?ї, а тому просив його з під варти звільнити, та обрати щодо нього запобіжного заходу не пов?язаного з триманням під вартою, зокрема обрати домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Суд вислухавши думку учасників процесу, допитавши обвинувачених, прийшов до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, відбував покарання реально та має досвід спілкування з учасниками кримінального процесу, тому може впливати на свідків та продовжувати вчиняти нові злочини. Суд також вважає, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 слід продовжити, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, відбував покарання реально та має досвід спілкування з учасниками кримінального процесу, тому може впливати на свідків та продовжувати вчиняти нові злочини.
Окрім цього, суд вважає, що сама величина строку покарання за злочин інкримінований ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передбачений санкцією ч.2ст.307 КК України, сама по собі може бути мотивом скритися від суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177,183,184,197,315,316, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 30.11.2015р. по 28.01.2016р.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 30.11.2015р. по 28.01.2016р.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя