Справа № 991/6608/20
Провадження1-кс/991/6796/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000308 від 03.10.2016, -
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання детектива, в якому він просив накласти арешт із забороною користуватися та розпоряджатисяна термінал мобільного зв`язку Apple iPhone НОМЕР_1 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з SIM-карткою, який був вилучений під час обшуку 03.07.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Детектив в клопотанні вказує, що підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, зазначив, що вказаний телефон є речовим доказом, тому є необхідність у його збереженні, окрім того у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу для перевірки чи не було ознак зовнішнього втручання в листування, яке виявлене у вказаному телефоні під час його огляду.
Представник власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_4 заперечував з приводу заявленого клопотання детективом, просив відмовити в його задоволенні, зазначив, що майно є тимчасово вилученим, тому детективом порушено строки на звернення з клопотанням про арешт такого майна.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 від 03.10.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч2,5 ст.191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України.

В клопотанні детектив зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи власником та генеральним директором ТОВ Авіакомпанія «Одеса», за попередньою змовою з директором департаменту комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_8 , головою постійної комісії з питань комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_9 , за сприяння директора юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_10 , діючи узгоджено та під керівництвом невстановлених осіб, які мали вирішальний вплив на прийняття рішень з питань фінансово-господарської діяльності групи компаній (ТОВ Авіакомпанія «Одеса», , ТОВ "Ньюс Йорк Корпорейшин", , ТОВ "Аркадія-Сіті", , ТОВ «ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ, , компанії-нерезидента «Venford Holdings Limited», реєстраційний номер НОМЕР_3 (місце реєстрації - Гонконг, Китайська Народна Республіка), що задіювалися у злочинній діяльності (далі Контролери), у вересні 2016 року у місті Одесі, шляхом зловживання своїм службовим становищем щодо забезпечення дотримання у роботі міської ради принципів законності, захисту прав та інтересів місцевого самоврядування, дотримання та правильного застосування міською радою законодавства України під час проведення процедури викупу нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22-Г у зв`язку із суспільною необхідністю, умисно, з корисливих спонукань, порадами і вказівками, усуненням перешкод сприяла заволодінню коштами місцевого бюджету м. Одеси в сумі 131 174 020 грн., розмір яких у шістсот і більше разів (а саме у 190 138 разів) перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Крім того, після надходження 29.09.2016 та 30.09.2016 від департаменту комунальної власності Одеської міської ради на розрахунковий рахунок

ТОВ Авіакомпанія «Одеса» № НОМЕР_4 , відкритий у ПАТ АБ «Південний» (МФО 328209) коштів у загальній сумі 146 850 000 грн, із яких 131 174 020 грн одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 , діючи від імені та в інтересах ТОВ Авіакомпанія «Одеса», під керівництвом невстановлених осіб, які мали вирішальний вплив на прийняття рішень з питань фінансово-господарської діяльності групи компаній (ТОВ Авіакомпанія «Одеса», , ТОВ "Ньюс Йорк Корпорейшин", , ТОВ "Аркадія-Сіті", , ТОВ «ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ, , компанії-нерезидента «Venford Holdings Limited», реєстраційний номер НОМЕР_3 (місце реєстрації - Гонконг, Китайська Народна Республіка), що задіювалися у злочинній діяльності (Контролери), за попередньою змовою із ОСОБА_11 у період з вересня по листопад 2016 року умисно, з корисливих спонукань вчинив з цими коштами фінансові операції з метою їх легалізації (відмивання).

За вказані дії ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 209 КК України.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 3 ст. 170 КПК України чітко регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою: 1)забезпечення збереження речових доказів, 2)спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Детектив в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Детективом у клопотанні зазначено, що в ході розслідування встановлено обставини, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , будучи керівником ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕРЦ" (ТОВ "ФК"ГЕРЦ"), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала управління рахунками за вказівками Контролерів задіяних товариств та володіє інформацією щодо операцій з коштами, отриманими від департаменту комунальної власності Одеської міської ради на підставі договорів купівлі-продажу № 759 та № 762 від 28.09.2016, в тому числі щодо компаній нерезидентів.

В зв`язку з чим детектив звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом розгляду якого постановлено ухвалу від 22.06.2020 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

У резолютивній частині вищевказаної ухвали слідчого судді зазначено про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , з метою відшукання, в тому числі терміналів мобільного зв`язку із сім-картками абонентських номерів, що використовувались та використовуються ОСОБА_6 та можуть містити дані про змову з бенефіціарним власниками (контролерами), керівниками зазначених комерційних товариств, службовими особами Одеської міської ради щодо здійснення операцій з коштами, отриманими від департаменту комунальної власності Одеської міської ради на підставі договорів купівлі-продажу № 759 та № 762 від 28.09.2016 будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , а також надіслані, отримані, збережені и або видалені документи, зображення та інші файли, які стосуються діяльності вказаних юридичних осіб та обставин перерахування коштів.

Як вбачається з матеріалів на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді від 22.06.2020 детективами проведено обшук 03.07.2020 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено термінал мобільного зв`язку Apple iPhone НОМЕР_1 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з SIM-карткою.

В ході огляду вказаного терміналу мобільного зв`язку та пошуку за критерієм «venford» були виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані як докази, зокрема чат з абонентом за телефонним номером НОМЕР_5 « ОСОБА_12 » у месенджері Viber.

Постановою детектива від 15.07.2020 вказаний термінал мобільного зв`язку Apple iPhone НОМЕР_1 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з SIM-карткоюбуло визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та згідно постанови детектива від 17.07.2020 у кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу вказаного телефону.

За такого, твердження представника власника майна про те, що вказаний мобільний телефон є тимчасово вилученим майном, а тому має бути повернутий володільцю, не заслуговують на увагу, оскільки його вилучення входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.06.2020 про дозвіл на проведення обшуку, а тому, відповідно до положень ч.7 ст.236 КПК України вищевказане майно не є тимчасово вилученим майном.
Посилання представника власника майна на те, що огляд вмісту вказаного телефону не проводився спростовуються протоколом огляду від 17.07.2020, згідно якого виявлено листування з абонентом за телефонним номером НОМЕР_5 « ОСОБА_12 » у месенджері Viber, яке може стосуватися компанії-нерезидента «Venford Holdings Limited».

Вказане свідчить про наявність в телефоні ОСОБА_6 відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто вказаний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, мобільний телефон Apple iPhone НОМЕР_1 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з SIM-карткою не підпадає під категорію тимчасово вилученого майна, є доказом у кримінальному провадженні, а відтак твердження представника власника майна про те, що телефон має бути повернутий власнику не заслуговують на увагу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що детективом доведено, що зазначене майно, відповідно до положень ст.170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може містити відомості про вчинення злочину, спрямованого на заволодіння коштами місцевого бюджету м. Одеси в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою, групою осіб та подальшого вчинення з цими коштами фінансових операцій з метою їх легалізації (відмивання), відповідно до постанови детектива від 15.07.2020 є речовим доказом та може бути у подальшому використане для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч2,5 ст.191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України.

За таких обставин, зваживши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що слід надати згоду на арешт наведеного вище терміналу мобільного зв`язку Apple iPhone НОМЕР_1 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з SIM-карткою, який належить ОСОБА_6 .

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З аналізу положень ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України вбачається що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.
Частиною 11 ст.170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що інформація, яку вказаний термінал мобільного зв`язку містить в собі може бути змінена, відкоригована або знищена, тому з метою забезпечення завдання кримінального провадження, а саме вжиття заходів щодо збереження речових доказів, наявні достатні підстави для накладення арешту у виді позбавлення права користування та розпорядження натаке майно.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000308 від 03.10.2016, на термінал мобільного зв`язку Apple iPhone НОМЕР_1 (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з SIM-карткою, який був вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , заборонивши їй користуватися та розпоряджатися таким майном.
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1