ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3214/20 Справа № 192/1097/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000236 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця: м. Дніпра, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_10 для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК.
Рішення суду обґрунтовано тим, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки за результатами неодноразового виклику останніх до суду повістками про виклик, а також застосування до них примусових приводів 28 січня 2019 року, 12 листопада 2019 року, 13 січня 2020 року, 27 лютого 2020 року, 21 травня 2020 року, 30 червня 2020 року, 29 липня 2020 року, судом було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за вказаною у обвинувальному акті адресою місця проживання не мешкають тривалий час і встановити їх місце перебування на теперішній час не є можливим, що підтверджується рапортами співробітників Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області і поясненнями сусідів, а отже, викладені обставини свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд можливості здійснити виклик обвинувачених належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк. Кримінальне провадження перебуває в провадженні суду з 02 листопада 2018 року, тобто майже близько двох років, протягом яких викликати обвинувачених не надалось можливим.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2020 року скасувати та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_11 і ОСОБА_12 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду від 28.09.2020 року є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що обвинувачені належним чином жодного разу не були повідомлені судом про дату та час судового розгляду, та можлива зміна місця проживання обвинуваченими не є порушенням закону з боку сторони обвинувачення на момент складання та затвердження обвинувального акту, направлення його до суду та під час судового провадження.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в обвинувальному акті чітко зазначено місце проживання обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , та до них під час досудового розслідування не застосовано жодного запобіжного заходу.
Вказує, що обвинувачений ОСОБА_11 з`являвся до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій, як то повідомлення особи про підозру 31.07.2017, 30.01.2019 допиту в якості підозрюваного від 31.07.2017, 30.01.2019, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК України: отримання копії обвинувального акту від 31.07.2017, 30.01.2019. Обвинувачений ОСОБА_12 з`являвся до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій, як то повідомленні особи про підозру 31.07.2017, допиту в якості підозрюваного від 31.07.2017, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та виконанні вимог ст. 290 КПК України: отримання копії обвинувального акту від 31.07.2017.
Вищевказане, на думку прокурора, свідчить про те, що стороною обвинувачення встановлено місце проживання обвинувачених, а суд ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що, відповідно до вимог ст.ст. 409, 411 КПК України, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, позицію потерпілого та його представника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції неодноразово здійснювалися виклики обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у підготовче судове засідання за адресами, які зазначені в обвинувальному акті. Окрім того, ухвали про застосування до них примусових приводів 28 січня 2019 року, 12 листопада 2019 року, 13 січня 2020 року, 27 лютого 2020 року, 21 травня 2020 року, 30 червня 2020 року, 29 липня 2020 року, які були направлені для виконання співробітникам Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 для здійснення контролю, виконані не були, до суду обвинувачені не доставлялися. Згідно рапортів відповідальних посадових осіб правоохоронного органу на неможливість виконання вказаних ухвал суду було повідомлено, що встановити місцезнаходження обвинувачених та доставити їх до суду не виявилося можливим. Таким чином, місце проживання останніх не встановлено.
Отже, наведені обставини спростовують доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що місце проживання обвинувачених як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_12 , було встановлено на момент закінчення досудового розслідування, а тому такі доводи є необґрунтованими і безпідставними.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинувачених, та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акта прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.
Згідно до змісту оскаржуваної ухвали, враховуючи відповідно вказані вище обставини, суд першої інстанції в повній мірі обґрунтував і навів підстави та мотиви прийняття рішення щодо повернення обвинувального акта для встановлення і зазначення фактичного місця проживання обвинувачених органом досудового розслідування.
Таким чином, невідповідність обвинувального акта вимогам закону, а саме невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, що позбавляє суд призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4