Номер провадження: 11-кп/813/639/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Усатове Біляївського району Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей,, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0005020 від 06.07.2016 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскаржуваним вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та їй призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та реєстрації. Також вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнана винною за те, що в травні 2016 року, більш точного часу не встановлено, вона, перебуваючи в м. Одесі, більш точного місця не встановлено, вступивши у попередню змову з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, домовилась незаконно збувати, шляхом «закладок», наркотичні засоби на території м. Одеси.
З метою незаконного збуту, шляхом «закладок», наркотичних засобів 04.07.2016 року в нічний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи на території м. Одеси, більш точного місця не встановлено, отримала від невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наркотичні засоби для подальшого їх збуту шляхом «закладок» на території м. Одеси.
05.07.2016 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, більш точного часу не встановлено, біля буд. № 14 по вул. Базарній в м. Одесі співробітниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, під час перевірки наявності заборонених предметів, виявлено у ОСОБА_7 чотири згортки з кристалічною речовиною та один згорток з порошкоподібною речовиною, куди співробітниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області визвано слідчо-оперативну групу.
Згідно висновку експерта № 759 від 04.08.2016 року надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору, масою 0,28 г., 0,26 г., 0,23 г., 0,25 г., які знаходилися в чотирьох полімерних згортках, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон і дифенгідрамін (димедрол), який наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом та прекурсором не являється.Кількісний вміст метадону в кристалічній речовині складає 0,097 г., 0,094 г., 0,074 г., 0,037 г. Кількісний вміст амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 0,207 г.
Наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, в загальній кількості 0,302 г., та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, в кількості 0,207 г., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, незаконно придбала у невстановленої органом досудового розслідування особи та незаконно зберігала при собі з метою незаконного збуту, шляхом «закладок», на території м. Одеси.
Окрім того, 05.07.2016 року в ході проведеного співробітниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області огляду житла ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: двадцять згортків з кристалічною речовиною.
Згідно висновку експерта № 799 від 29.07.2016 року надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, загальною масою 5,307 г., що знаходиться в 20 згортках з полімерної плівки, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Кількісний вміст метадону в наданій речовині становить 3,921 г.
Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» виявлений та вилучений в ході огляду житла ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, в кількості 3,921 г., є великим розміром.
Наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон у великих розмірах, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 04.07.2016 року в нічний час, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на території м. Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбала у невстановленої органом досудового 'розслідування особи та незаконно зберігала за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного збуту, шляхом «закладок», на території м. Одеси.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор місцевої прокуратури, не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченої та доведеності її вини у вчиненні злочину, вважає вирок таким, що підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_7 покарання внаслідок його м`якості, обґрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що застосувавши при призначенні покарання ОСОБА_7 дію ст.75 та 76 КК України, суд першої інстанції не врахував суспільну небезпеку злочинів, те, що вони є тяжкими та великий розмір наркотичних засобів, що збувала обвинувачена.
Враховуючи наведене, прокурор просить скасувати вирок в частині призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 та в цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з журналу судового засідання та мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, обвинувачена повністю визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні, внаслідок чого, суд, за погодженням зі сторонами захисту та обвинувачення, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, сторони у кримінальному провадженні не оспорюють фактичні обставини справи, тому суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах та психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Доводи прокурора про те, що покарання, призначене ОСОБА_7 , є надто м`яким та не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченої, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченої, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд обґрунтовано відніс те, що вона визнала свою вину, щиро покаялася, раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей та хворого батька, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з позицією прокурора щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, та дійшов вірного висновку про те, що обвинуваченій необхідно призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.75,76 КК України, а також враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялася, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, активно сприяла розкриттю злочину, має позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та хворого батька і у зв`язку з наявністю пом`якшуючих обставин суд першої інстанції обґрунтовано вважав можливим призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, які згідно наданих апеляційному суду медичних довідок, потребують лікування, та хворого батька, зазначені у вироку суду обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, апеляційний суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливо без ізоляції її від суспільства, а тому вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо можливості застосування до неї дію ст.75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що прокурор погодився з можливістю призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про незастосування до ОСОБА_7 на підставі вимог ст.77 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна у зв`язку із звільненням її від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України на застосовувати у зв`язку із звільненням її від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Посилання прокурора на неврахування судом першої інстанції кількості особливо небезпечного наркотичного засобу, який збувала обвинувачена, апеляційний суд вважає безпідставним, адже зазначена обставина врахована при кваліфікації дій обвинуваченої за відповідною частиною ст.307 КК України.

Отже, пославшись на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що його обтяжують, суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення, тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, необґрунтованими через їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни вироку в частині призначення покарання немає, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченій покарання з застосуванням ст.69 КК України та дійшов вірного висновку щодо можливості застосування до неї дію ст.75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, отже відсутні підстави для його зміни.
Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4