Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/958/19 Провадження № 1-кп/528/29/20
В И Р О К
Іменем України

29 липня 2020 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка Полтавської області кримінальне провадження № 0000280, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2019, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, пенсіонер, не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

26.07.2019 року близько 11 години 50 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21099» державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Незалежності у м. Гребінка Полтавської області в напрямку вул. Миру та, проїжджаючи перехрестя вулиці Незалежності та провулку Спортивного, порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДД), зокрема проявив неуважність та не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину в межах знаку пішохідний перехід, та допустив на неї наїзд, внаслідок чого пішохід ОСОБА_10 отримала небезпечні для життя тілесні ушкодження в момент їх спричинення. В результаті порушення ОСОБА_4 ПДД настала смерть потерпілої ОСОБА_10 . Обставин, які могли перешкодити обвинуваченому виконати вимоги ПДД, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що дійсно мала місце подія, проте він не пам`ятає як саме це відбулось. Вказав, що відчував себе погано за станом здоров`я, а його швидкість, як правило, не перевищує 40 км/год.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що вона є донькою загиблої ОСОБА_10 26.07.2019 їй зателефонував батько та повідомив, що мама загинула на пішохідному переході в місті Гребінка внаслідок порушення Правил дорожнього руху. Пояснила суду, що батько в цей час перебував в післяопераційному стані, а тому саме вона після трагедії надавала всі пояснення поліції. Вказала, що в день загибелі її матері та до похорон донька обвинуваченого ОСОБА_4 декілька разів телефонувала їй та пропонувала матеріальну компенсацію, проте потерпіла знаходилася в складному емоційному стані, спричиненому загибеллю матері, а тому не бажала взагалі мати жодних розмов та будь-яких домовленостей з цього приводу зі сторони родичів обвинуваченого. Вказала про те, що послуги експерта вона не оплачувала. Також пояснила, що не всі ритуальні послуги підтверджені чеками. При здійсненні поховання певний вид робіт виконувався за усною домовленістю з місцевими жителями, також вказала, що її мама працювала в дитячому садочку, а тому на поминальні заходи приїжджали люди з іншої місцевості, відповідні транспортні послуги теж оплачувалися ОСОБА_11 без підтвердження відповідними документами.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що є чоловіком загиблої ОСОБА_10 26.07.2019 він знаходився вдома, напередодні йому було зроблено операцію і він перебував в тяжкому післяопераційному стані. ОСОБА_10 пішла до аптеки за ліками, що призначив йому лікар, та протягом тривалого часу не поверталася. Пізніше ОСОБА_8 зателефонував до швидкої, де йому повідомили, що привезли до лікарні літню жінку. Коли ОСОБА_8 приїхав до лікарні, то його дружина вже померла. Потерпілий не надавав жодних пояснень поліцейським, адже він сам перебував в тяжкому післяопераційному стані. За сплином деякого часу ОСОБА_8 поїхав на місце трагедії з метою дізнатися в очевидців обставини загибелі його дружини. Зі слів інших осіб йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_4 рухався зі швидкістю близько 70 км/год

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що рік тому, в липні місяці, точної дати не пам`ятає,він йшов в районі проспекту Миру в м. Гребінка та почув глухий удар за спиною, повернувшись побачив ДТП. За кермом автомобіля ВАЗ -99, темно зеленого кольору, видів чоловік, що є обвинуваченим ОСОБА_4 , а на дорозі лежала жінка. ОСОБА_4 сказав, що засліпило сонце. Автомобіль стояв на перехресті між двома зебрами, потерпіла лежала на дорозі по центру авто в напрямку руху автомобіля. Якась дівчина викликала швидку, ще був там чоловік, що потім поїхав. Свідок пояснив, що він йшов у своїх справах, а тому не зосереджувався особливо на всіх деталях ДТП,

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що 26.07.2019 об 11 год 50 хввід старшого інспектора поліції надійшло повідомлення, що в м. Гребінка сталося ДТП із потерпілою. Коли він приїхав за місцем події, то потерпілу вже забрала швидка допомога. На проїжджій частині стояв автомобіль ВАЗ-21099, зеленого кольору, на місці водія був ОСОБА_4 , вказав, що засліпило сонце. Автомобіль знаходився на своїй смузі руху, в напрямку вул. Миру, на перехресті, передня частина авто стояла на пішохідному переході. На пішохідному переході були деякі речі. Водій на здоров`я не скражився, освідування на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводилося без участі свідка.

Свідок ОСОБА_14 вказала, що в липні рік тому,вона йшла в районі магазину «Аврора», де зустріла двох своїх дівчат. Трохи згодом, відійшовши, вона почула гальмівний скрежіт та звук розбиття скла. Повернувшись до проїжджої частини, вона побачила автомобіль зеленого кольору, що стояв між двома пішохідними переходами. За кермом сидів чоловік, а жінка лежала за пішохідним переходом, напрямок автомобіля був в сторону пам`ятника ОСОБА_15 .

Представник неповнолітнього свідка ОСОБА_16 у судовому засіданні відмовилася надавання показань її неповнолітньою донькою ОСОБА_17 .

Судовий розгляд постановлено проводити без допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_17 .

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2019, схеми та таблиць до нього вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась по вул. Незалежності у м. Гребінка Полтавської області, в напрямку вул. Миру на нерегульованому перехресті. Ділянка горизонтальна, пряма в площині, дорожнє покриття шириною 9,3 м. На зазначеній ділянці дороги покриття асфальтобетонне, сухе чисте. З обох сторін перехрестя мається розмітка пішохідний перехід, не регулюється. Відмітка про дорожній знак міститься в плані місця ДТП. Час доби світлий. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, не виявлено. Автомобіль ВАЗ, модель 210990-20, зеленого кольору, днз НОМЕР_1 має наступні зовнішні пошкодження: ум`ятина та деформація лівої частини капота, розбито скло в передній лівій фарі, деформація переднього реєстраційного номера, та рамки, що тримає реєстраційний номер. Виявлено сліди гальмування. На дорожньому покритті плями бурого кольору, зовні схожі на кров виявлено на проїжджій частині /а.с.219-234/.

Згідно із висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено /а.с. 171/.

Відповідно до висновку експерта від 24.09.2019 № 513 місце наїзду автомобіля ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 знаходиться в межах слідів гальмування автомобіля, позначка 5, перед осипом скла та плямою бурого кольору на проїзній частині дороги, позначка 4,7 в схемі до протоколу огляду місця пригоди /а.с. 180/.

Згідно із висновком експерта від 13.09.2019 № 075-Д при судово-медичному дослідженні гр. ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді кровопідтіку чола зліва з забито-розміжченою раною лівої брови, садна правої підочно-вилицевої ділянки та правої надбрівної ділянки, кровопідтіку чола справа, кровопідтіку правої скроневої ділянки, садна проекції 3-го ребра справа, саден низу грудної клітки і живота по передньо-лівій поверхні, гематоми проекції крила тазу зліва, садна лівої пахової ділянки та надлобкової ділянки, осаднених кровопідтіків лівого стегна та лівої гомілки і правого стегна та правої сідниці з раною, саден правого передпліччя і правої кисті, гематоми правої кисті, осадненого кровопідтіку правого ліктьового суглобу та лівого ліктьового суглобу, переривчастого кровопідтіку з осадненнями тильної поверхні лівої кисті, крововиливу у м`які мозкові оболонки правої скроневої долі та лівої тім`яної долі головного мозку і задньої поверхні лівої півкулі мозочку, непрямого перелому 2-6 ребер зліва, кровопідтіку правої поверхні грудної клітки в проекції 4-5 ребер, що утворилися від ударної дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі, можливо деталей та частин легкового автомобілю і покриття шляху при ДТП в якості пішохода, що рухався зліва направо відносно автомобілю та отримав удар справа ззаду, можливо в строк та обставинах вказаних у направленні та за ступенем тяжкості відповідають тяжкому ступеню тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Смерть гр. ОСОБА_10 від полі травми уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла. При судово-токсикологічному дослідженні в крові тр.гр. ОСОБА_10 спирти не виявлені /а.с. 189/.

Відповідно до висновку експерта від 24.09.2019 № 514 на момент проведення огляду (дослідження) робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля марки ВАЗ 21033 днз НОМЕР_1 технічних несправностей, які б утворилися до дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено /а.с. 192-200/.

Слідчим експериментом, проведеним 11.09.2019 за участю свідка ОСОБА_17 та зафіксованим в протоколі та схемі до нього, було встановлено, що проїжджу частину вул. Незалежності м. Гребінка переходила жінка літнього віку повільним кроком та несла сумки. Вона рухалась від магазину «Аврора». І весь час від магазину «Аврора» до магазину № 47 рухався автомобіль ВАЗ 21099, швидкість якого неможливо визначити, почав гальмувати і не встиг зупинитися та передньою частиною здійснив наїзд на пішохода жінку на пішохідному переході, в момент зіткнення за кермом був чоловік похилого віку, пасажирів не було. Після наїзду на жінку автомобіль провіз її на капоті деяку відстань, а потім зупинився. Пішохід рухалася з лівого боку праворуч відносно руху автомобіля, темп руху пішохода перед наїздом з моменту виходу на пішохідний перехід склав 10,4 секунди. Відстань від сліду гальмування до вказаного місця наїзду на пішохода становить 2 м. /а.с. 241-245/.

Відповідно до висновку експерта від 24.09.2019 № 512 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21099, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, повинен був дати дорогу пішоходам, які перебувають на ньому, тобто мав діяти відповідно до п. 18.1 ПДД /а.с. 248-251/.

Також за клопотанням захисника у справі було призначено та проведено амбулаторну комісійну судово-медичну експертизу обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта № 18 загострень, які б супроводжувалися розладами свідомості чи іншою втратою здатності виконувати активні дії, - відсутні /а.с. 126-129/.

Суд визнає протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка недопустимим доказом на підставі ст.ст. 23, 86 КПК України, так як пояснення неповнолітньої ОСОБА_17 не були предметом безпосереднього дослідження суду через відмову її законного представника ОСОБА_16 стосовно цього.

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Таким чином суд вважає протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 допустимим доказом, що додатково підтверджує викладені в обвинувальному акті обставини.

Заявлені в судовому засіданні доводи адвоката ОСОБА_9 щодо наявності підстав для застосування ч. 3 ст. 284 КПК України через невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були допитані судом за правилами ст. 352 КПК України, а також протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2019, схемами та таблицею до нього, висновком експерта від 24.09.2019 № 512, висновком експерта від 24.09.2019 № 513, висновком експерта від 24.09.2019 № 514, висновком експерта від 13.09.2019 № 075-Д, слідчим експериментом, проведеним 11.09.2019 за участю свідка ОСОБА_17 та зафіксованим в протоколі та схемі до нього.

Дослідивши всі докази у справі в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Дане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів, вчинених з необережності.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи /а.с. 148/ та за місцем проживання /а.с.150/, пенсійний вік та стан здоров`я, зокрема має захворювання: дисцикулярну енцелопатію ІІІ ступеню, гіпертонічну, атеросклеротичну хворобу, порушення мозкового кровообігу, ішемічну хворобу серця, дифузний атеросклероз та постінфрактний, тощо /а.с.129/.

Також суд враховує позицію потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які підтримали сторону обвинувачення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає похилий вік особи та незадовільний стан здоров`я.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує наступне. Частина 5 статті 9 КПК України України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Стаття 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищезазначене, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №628/1330/17 від 11.09.2018 щодо врахування принципів індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій та особи обвинуваченого, а також відповідно до вимог частини 1 статті 368 КПК України, приймаючи до відому досудову доповідь представника центру пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, передбачене в межах санкції частини 2 статті 286 КК України у вигляді позбавлення волі, з звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі статті 75 КК України, без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення за ним контролю, поклавши обов`язки, передбачені статті 76 КК України. При цьому суд вважає, що встановлення максимального строку випробування буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення. При застосуванні основного покарання суд вважає необхідним застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції частини 2 статті 286 КК України.

Суд, з огляду на зміст заявлених позивачами ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вимог та їх обґрунтування, врахувавши заперечення захисника ОСОБА_9 та його доводи, вважає, що позовні вимоги потерпілих підлягають до часткового задоволення за таких підстав.

Згідно зі статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статті 1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зокрема джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При вирішенні питання цивільного позову ОСОБА_11 в частині стягнення матеріальної шкоди судом враховано, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 цивільній позивачці ОСОБА_11 було заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає понесених нею витратах на ритуальні послуги та встановлення пам`ятника, що підтверджується копіями квитанцій, доданих до позовної заяви у цьому кримінальному провадженні, на загальну суму 46 400 грн /а.с. 47/.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди, суд виходить із таких правових положень.

У відповідності до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнали потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у зв`язку з раптовою трагічною загибеллю матері та дружини.

При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує ступінь вини відповідача ОСОБА_4 , характер, тривалість та глибину моральних страждань потерпілих через трагічну втрату матері та дружини, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, беручи до уваги те, що потерпілими внаслідок ДТП перенесені моральні страждання, стрес, істотні та негативні наслідки, що настали у їх житті зв`язку з трагедією, порушено звичайний спосіб та ритм життя. У потерпілої ОСОБА_7 виникла необхідність надавати допомогу хворому батьку, який проживає окремо на значній відстані від доньки, та знаходився на реабілітації в післяопераційний період в момент трагедії, а потерпілий ОСОБА_8 залишився один, без дружини, без її постійного догляду та піклування, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі відшкодування кожному потерпілому окремо по 100 000 гривень. Вказана сума, на думку суду, пропорційна та адекватна тим стражданням, яких зазнали потерла ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За відсутності доказів стосовно понесених позивачами ОСОБА_11 та ОСОБА_8 судових витрат у розумінні статті 133 ЦПК України, суд відмовляє в цій частині заявлених цивільних позовів.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз.

Зняти арешт з майна з речових доказів.

Питання речових доказів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 370-371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити тривалість іспитового строку три роки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду в розмірі 46 400 грн (сорок шість тисяч грн 00 коп) та моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн (сто тисяч грн 00 коп), в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн (сто тисяч грн 00 коп), в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави загальну вартість процесуальних витрат у розмірі 4 396,82 грн грн (чотири тисячі триста дев`яносто шість грн 82 коп) за проведення судових експертиз.

Зняти арешт з речового доказу - автомобіль ВАЗ 21099, днз НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля серії НОМЕР_2 від 18.09.2015, належить ОСОБА_4 , накладний ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30.07.2019.

Речовий докази у кримінальному провадженні - автомобіль ВАЗ 21099, днз НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля серії НОМЕР_2 від 18.09.2015, належить ОСОБА_4 , та знаходиться на зберігання на території тимчасового утримання транспортних засобів Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, повернути законному власнику ОСОБА_4 .

Речові докази, який міститься в матеріалах кримінального провадження, оригінали медичної документації на ОСОБА_4 , направити в Гребінківську центральну районну лікарню, копії залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_18