Провадження № 1-в/761/460/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від покарання та його відбуття,

ВСТАНОВИЛА:

17 грудня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від покарання та його відбуття. У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_2 просить застосувати до засудженого ОСОБА_3 дію Закону України №2617-VIII від 22.11.2018, який набув чинності з 01 липня 2020 року, здійснити зарахування з перерахуванням відбутого засудженим покарання за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України, а також звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання по вироку Київського районного суду міста Сімферополя від 27 жовтня 2008 року, який постановою Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 31 серпня 2009 року, скасовано та направлено ОСОБА_3 для відбування покарання.

Суддя, дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_3 , відповідь адміністрації Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» за №08/26560 від 28 грудня 2020 року, яка надійшла на запит суду 29 грудня 2020 року, дійшов висновку про таке.

Так, згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

22 листопада 2018 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень. Цей Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 набув чинності з 01 липня 2020 року. Вказаним Законом визначено, що «кримінальним проступком є діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі».

В той же час, Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, віднесено до кримінальних проступків деякі злочини середньої тяжкості, в тому числі незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 74 КК України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 2 цієї статті, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до частини 3 цієї норми Кодексу, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 № 223 20/04 питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст.9, п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як вбачається з відповіді адміністрації Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» за №08/26560 від 28 грудня 2020 року, яка надійшла на запит суду 29 грудня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується в державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 09.07.2019 по теперішній час. Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 18 ч.3 Кримінально-виконавчого кодексу України, де слідчі ізолятори виконують функції виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки стосовно засуджених, які залишені для виконання робіт з господарського обслуговування, Державна установа «Київський слідчий ізолятор» щодо засудженого ОСОБА_3 не є установою відбування покарання.

Наведене свідчить про те, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про звільнення ОСОБА_3 від покарання та його відбуття.

Відповідно до ст. 18 КВК України, місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України, слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Однак, як вбачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів, ОСОБА_3 до праці в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» не залучався.

Тобто наведене ще раз підтверджує ту обставину, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання для засудженого ОСОБА_3 .

Отже, з вищевикладеного вбачається, що Шевченківський районний суд м. Києва не уповноважений на розгляд клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від покарання та його відбуття, а тому таке клопотання підлягає поверненню адвокату ОСОБА_2 .

При цьому, суд одночасно роз`яснює адвокату ОСОБА_2 право звернутись з таким клопотанням про звільнення від покарання та його відбуття до відповідного суду за місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від покарання та його відбуття - повернути заявнику для звернення до належного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1