ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3742/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Дарницького УП ГУНП у місті Києві про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесенодо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 146 КК України,-

встановив:

02 листопада 2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду місті Києва зі скаргою на постанову слідчого Дарницького УП ГУНП у місті Києві про закриття кримінального провадження відомості про яке внесенодо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 146 КК України.

Свою скаргу мотивувавши тим, що 09 вересня 2020 року ОСОБА_4 звернулася до Дарницького УП ГУНП в м. Києві з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення.
В своїй заяві ОСОБА_4 зазначила, шо 06 серпня 2020 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скориставшись поганими відносинами з її колишнім чоловіком ОСОБА_6 заздалегіть спланувала та вчинила викрадення її малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовжує її незаконно утримувати у себе вдома до даного часу та чинить на її малолітню дочку постійний психологічний тиск.
Таким чином, в діях гр. ОСОБА_5 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме - незаконне викрадення людини, вчинене щодо малолітнього.
10 вересня 2020 року заяву ОСОБА_4 було заресєтровано в канцелярії Дарницького УП ГУНП в місті Києві за вхідним № Г - 3925, а також внесено до єдиного обліку за № 62516.
В супереч вимогам ст. 214 КПК України працівниками Дарницького УП ГУНП в місті Києві відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 внесені не були, досудове слідство не розпочиналось. Розгляд матеріалів було доручено дільничному інспектору поліції.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року (справа № 753/14862/20) зобов`язано уповноваженого слідчою відділу Дарницького УП ГУНП у місті Києві невідкладно, але не пізніше 24 годин внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 09 вересня 2020 року.
На адвокатський запит щодо внесення відомостей за рішенням суду від 18 вересня 2020 року 06 жовтня 2020 року заявником було отримано відповідь, за підписом т.в.о. начальника слідчого відділу Дарницького УН ГУПП у м. Києві ( вих. № 21224/125/48-20 від 02.10.202 року) про те, що слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва було внесено відомості до Єдиного реестру досудових рожлідувань за ч. 2 ст. 146 КК України та на даний час проводиться досудове розслідування кримінального провадження. Також на даний час проводиться комплекс слідчих і розшукових дій спрямованих на повне, швидке та неупереджене досудове розслідування для встановлення об`єктивно істини у справі.
Також до відповіді було долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 25 вересня 2020 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва було внесено відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_4 від 09 вересня 2020 року за № 0004359, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
В цей же день 06 жовтня 2020 року заявнику стало випадково відомо, що кримінальне нповадження № 0004359 було закрите ще 30 вересня 2020 року та 08 жовтня 2020 року було отримано копію постанови про закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 п.2 ст. 284 КПК України, винесену слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 .
Ознайомивишсь з постановою про закриття кримінального провадження від 30 вереснгя 2020 року, а також матеріалами провадження, заявник вважає що постанову винесено безпідставно, незаконно, з грубим норушенним норм кримінально- процесуального права.
При зверненні до суду скаржник вважав, що суд має врахувати підставу поважності пропуску звернення до суду зі скаргою. Враховуючи, що скаржник вже звертався до слідчого судді зі скаргою, яка була повернута, а скаржнику розяснено право на повторне звернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
В судове засідання скаржник не з"явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з"явилися, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення.

Слідчим суддею у порядку підготовки скарги до судового розгляду витребувано з Дарницького УП ГУ НП у місті Києві матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши доводи скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів скарги в провадженні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 146 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 30 вересня 2020 року закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 146 КК України, вбачаючи ознаки цивільно-правових відносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Таким чином, обов`язок доказування, у тому числі, події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Проте слідчим не мотивовано підстави закриття примінального провадження.

Слідчий суддя, надавши правову оцінку підставі закриття, вважає таку підставу закриття кримінального провадження безпідствою та необгрутновано, адже за загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, необгрунтоване закриття кримінального провадження не допускається.
У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих ( розшукових ) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч.1 ст 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Підстави для закриття кримінального провадження визначені в ч. 1 ст. 284 КПК України, у тому числі, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим не наведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про відсутність в діянні складу правопорушенення.
Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Разом з тим, згідно ст. 11 КПК України злочином є передбачене КК України небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Тобто за відсутності в діянні складу злочину щодо не встановленої особи неможливо закрити кримінальну справу, якщо будуть встановлені усі ознаки злочину, у тому числі і суб`єкт. Водночас, усі ознаки злочину слідчим встановлені не були, що вказує на порушення вимог КПК України.

Досудове розслідування закінчується у зв`язку зі здійсненням стороною обвинувачення усіх процесуальних дій, що є необхідними для всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за таких умов підстав для закриття кримінального провадження не було, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови суттєво порушені вимоги ст. 284 КПК України, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного та повного з`ясування обставин.

Зважаючи на встановлені обставини скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження закрито у звязку зі встановленою відсутністістю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, водночс така підстава слідчим не мотивована, із наданням обгрунтованих висновків про прийняте процесуальне рішення, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню, слідчому необхідно надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам та у достатньому для встановлення обєктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Так слідчий суддя, вважає за необхідне поновити скаржнику строк звернення зі скаргою до суду.

На підставі вищевикоаденого, керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Поновити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , строк звернення зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 146 КК України.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Дарницького УП ГУНП у місті Києві про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесенодо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 146 КК України, - задовольнити.
Постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004359 від 25 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 146 КК України, - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: