Справа № 539/2720/20
Провадження № 1-кс/539/681/2020
УХВАЛА
18 серпня 2020 року м. Лубни
Клопотання мотивовано тим, що 14.08.2020 невстановлені особи, перебуваючи на території урочища «Велике закітне», що розташоване неподалік с.Мацківці Лубенського району, шляхом вільного доступу намагалася вчинити крадіжку сіна, що попередньо було запаковане у тюки, в кількості 207 шт., розміром 35x80x35 см., проте дії останніх були виявлені працівниками Засульської сільської ради.
14.08.2020 в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено:
1) 207 тюків сіна, розміром 35x80x35 см, які поміщено на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського BП за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вулиця Київська, 2Б, як предмет вчинення злочину.
2) трактор Т-25, червоного кольору без д.н.з. з гребкою, який поміщено на зберігання на територію Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області по вул. Молодіжна, як засіб вчинення злочину.
Трактор Т-25 червоного кольору без д.н.з. з гребкою належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки трактор являється засобом вчинення злочину, а вилучене в ході проведення огляду сіно - предметом вчинення злочину.
У слідчого є достатні підстави вважати, що вилучений фактор Т-25 червоного кольору без д.н.з. з гребкою є знаряддям вчинення злочину, а 207 тюків сіна, розміром 35x80x35 см., є предметом вчинення злочину та зберегли на собі слідову інформацію.
Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, конфіскацію майна як виду покарання, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів. слідчий прохає накласти арешт на вищевказане вилучене майно, оскільки незастосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Володілець вилученого майна (трактора Т-25) ОСОБА_4 щодо клопотання заперечував, просив не арештовувати його трактор, який він використовує для роботи.
Представник власника тимчасово вилученого майна (сіна) в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовим клопотанням щодо розгляду справи без його участі.
Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Так, 14.08.2020 року слідчим СВ Лубенського ВП проведено огляд, в ході якого було виявлено та вилучено 207 тюків сіна, розміром 35x80x35 см, які поміщено на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського BП за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вулиця Київська, 2Б, як предмет вчинення злочину та трактор Т-25, червоного кольору без д.н.з. з гребкою, який поміщено на зберігання на територію Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області по вул. Молодіжна, як засіб вчинення злочину.
Постановою слідчого від 15.08.2020 року вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Звертаючись до суду з даним клопотанням сторона обвинувачення зазначає, що метою застосування арешту тюків сіна та трактора у даному випадку є досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, збереження слідової інформації та речового доказу, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів.
Слідчий суддя погоджується з тим, що для збереження слідової інформації, проведення експертиз, а також для встановлення обставин вчинення злочину, маються об`єктивні підстави для накладення арешту на вилучений трактор Т-25, який є знаряддям вчинення злочину і вважає достатнім обмежитись забороною його відчуження.
Разом з тим, в судовому засіданні слідчий не зміг пояснити в чому полягає необхідність у накладенні арешту на вилучене сіно, зокрема для збереження якої слідової інформації і для проведення яких експертиз.
При цьому, слідчий суддя вважає, що вилучене сіно підпадає під ознаки речових доказів, які піддаються швидкому псуванню.
З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вилучене сіно, кількість тюків якого та їх розмір зафіксовано, слід повернути власнику, отже клопотання підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -
Накласти арешт на вилучене 14.08.2020 року в ході огляду майно, а саме трактор Т-25, червоного кольору без д.н.з. з гребкою, шляхом заборони його відчуження, який поміщено на зберігання на територію Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області по вул. Молодіжна, як засіб вчинення злочину до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1