ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1295/20 Справа № 202/5419/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2020 рокупро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Родінськ, Донецької області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу (свідоцтво №2653), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 год. 15 хв. 06 листопада 2020 року.
Визначено відносно підозрюваного ОСОБА_7 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч) гривень.
Також визначено можливість внесення застави у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч) гривень, враховуючи виключність випадку, з покладенням, у разі сплати відповідних обов`язків.
Рішення обґрунтовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказаних слідчим в клопотанні, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, той факт, що останній, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків або інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий суддя прийшов до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя врахував, що застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та покладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, вважає, висновки невірними, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
На думку адвоката, слідчим суддею не враховано, що наявність обґрунтованої підозри не є доведеною, остільки матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містять будь-яких відомостей, що приватний нотаріус ОСОБА_7 , взагалі отримував від адвоката ОСОБА_12 пропозицію вчинення шахрайських дій, щодо чужої власності шляхом проведення незаконної державної реєстрації речових прав. Вважає, що матеріали не містять будь-якого підтвердження, що приватний нотаріус ОСОБА_7 , кимось був схилений до скоєння злочинів, які стосовно визначених адвокатом ОСОБА_12 і ОСОБА_13 об`єктів нерухомості, які належали на праві власності законним володільцям, так і будь-яких інших об`єктів нерухомого майна, належних на такому праві іншим законним володільцям. В матеріалах справи відсутні докази, щодо скоєння злочинів ОСОБА_7 ..
Вважає, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду справи, остільки стороною захисту на підтвердження безпідставності та необґрунтованості підозри було долучено до матеріалів справи, копії документів за надання підтверджуючих документів про їх відправлення поштою, які підтверджують виконання ОСОБА_7 вимог, передбачених ст.51 ЗУ Про Нотаріат, тобто вжиття заходів, направлених на скасування відповідних нотаріальних дій, а саме направлено повідомлення сторонам правочинів (та їх представнику). На його думку, суд повинен був встановити явні протиріччя, які містяться в долучених до матеріалів справи документах та твердження сторони обвинувачення, викладених в повідомленні про підозру.
Адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.
Вважає, що участь ОСОБА_7 у скоєнні злочинів організованою групою і зловживанням ним як нотаріусом своїми повноваженнями не підтверджується належними доказами, є припущенням органу досудового розслідування та помилкою у формуванні інкримінованого йому злочину. На його думку, сторона обвинувачення не надала інформацію, а слідчий суддя не мотивував своє рішення щодо наявності обґрунтованої підозри, а послався лише на телефоні дзвінки та переписку з адвокатом ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив рішення слідчого судді залишити без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи зазначених учасників перегляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Слідчий суддя вірно встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, підтверджується: протоколами тимчасового доступу, згідно яких були вилучені реєстраційні справи щодо вчинення ОСОБА_7 нотаріальних і реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, розташованих по АДРЕСА_2 ; Янтарної,17; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; протоколами допиту потерпілих, цивільного позивача, висновками експертиз щодо вартості нерухомого майна, трафіками телефонних з`єднань фігурантів, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , протоколами огляду ноутбука ОСОБА_12 , з якого вбачається, що вона виготовляла (чим підробляла) відповідні документи, які згодом використовувала під час вчинення злочинів та іншими письмовими доказами: завідомо підробленими рішеннями Феодосійського міськсуду АРК, відомостями Феодосійського міськсуду про те, що цивільні справи за позовами ПП «Михаил» не розглядалися, та іншими матеріалами;
2) наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчинення тяжкого злочину за яким законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; незаконно впливати на учасників кримінального провадження для зміни їх показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як ОСОБА_7 значний час працює приватним нотаріусом та освідчений у питаннях документообігу, вчинення реєстраційних та нотаріальних дій, що є ризиком підроблення ним чи зацікавленими особами документів, які мають важливе значення і можуть мати відношення до вказаного кримінального провадження та свідчить про можливість продовження протиправної діяльності та/або скоєння інших службових злочинів, злочинів проти власності, у тому числі, щодо інших співучасників та осіб, які звертаються за вчиненням нотаріальних дій;
3) недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційних скарг захисників щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України та неправильності висновків суду, є безпідставними.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.
Застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , за наявними вище обставинами не буде достатнім та не буде буде відповідати завданням кримінального провадження.
Також, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням інкримінованої підозри, вимог ст. 182 КПК України, визначив розмір застави ОСОБА_7 у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч) гривень, який є обґрунтованим.
Що стосується інших доводів захисників з приводу обґрунтованості підозри, то вони певним чином зводяться до оцінки доказів та винуватості особи, а тому задоволенню не підлягають, остільки вказане є предметом розгляду та оцінки безпосередньо під час слухання справи по суті.
Істотних порушень, які б були підставою для скасування рішення слідчого судді, під час апеляційного перегляду не встановлено.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення слідчого судді,- без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2020 рокупро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4