У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 вересня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина держави Ізраїль, не працюючого, з середньою освітою, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_8 2012 року народження, ОСОБА_9 2014 року народження, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України, у кримінальному провадженні за №0000074 від 05 січня 2019 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10 ( в режимі відео-конференції з приміщення Доманівського районного суду Миколаївської області)
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5
( в режимі відео-конференції з приміщення Київського районного суду м. Одеси )
встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого суддізастосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 06 листопада 2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 350000 /триста п`ятдесят тисяч/ гривень, з покладенням обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду,
- не відлучатися з місця реєстрації проживання на території України за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу зазначених осіб,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою з підстав невідповідності висновків суду викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наголошує, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, а повідомлення про підозру в частині встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення містить лише припущення слідчого та прокурора.

Звертає увагу, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали фактично було проігноровано обставини, щодо відсутності доказів належного вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру та належного сповіщення, у зв`язку з чим слідчий суддя безпідставно погодилась з наявністю ризику щодо можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду.

Пояснює, ОСОБА_6 нічого про наявне стосовно нього кримінальне провадження та повідомлення про підозру відомо не було, у зв`язку з чим він не прибував до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, оскільки не мав таких обов`язків, До того ж, зазначених в клопотанні про обрання запобіжного заходу дзвінків від слідчого не отримував, а тому не міг жодним чином дізнатись про необхідність явки до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області. Письмове повідомлення про підозру на адресу, де фактично постійно проживає ОСОБА_6 не надходило та відповідно не було отримано ОСОБА_6 . Додані до клопотання про обрання запобіжного заходу квитанції про направлення нібито ОСОБА_6 повісток про виклик та повідомлення про підозру датовані 27.05.2020 року та 11.06.2020 року, в той час як датою складення повідомлення про підозру є 17.06.2020 року.

Стверджує, що слідчим та прокурором взагалі не було надано доказів направлення на адресу ОСОБА_6 повідомлення про підозру у встановленому ст. 278 КПК України порядку, також не було надано доказів вручення особисто ОСОБА_6 або будь-якому дорослому члену сім`ї чи іншій особі, з якою проживає ОСОБА_6 , повісток про виклик та повідомлення про підозру. Надані слідчим та прокурором квитанції про направлення нібито ОСОБА_6 повісток про виклик та повідомлення про підозру, які датовані 27.05.2020 року та 11.06.2020 року, не містять адреси проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), а містять лише найменування адресата « ОСОБА_6 » та індекс «65016», у зв`язку з чим взагалі не зрозуміло на яку адресу здійснювались направлення про виклики слідчого та чи здійснювались взагалі.

Наголошує, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 під розпис 11.09.2020 року о 09.30 год., тобто на наступний день після його затримання. За такого, ОСОБА_6 не був повідомлений про підозру у встановленому Законом порядку, що відповідно й нівелює зазначені в ухвалі слідчого судді ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду з посиланням на те, що він перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від явки до органів поліції.

Зазначає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не було надано оцінки наявності міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 та того факту, що він є раніше не судимим, має визначене, зареєстроване місце проживання у місті Одеса, міцні соціальні зв`язки, створив сім`ю, перебуває у фактичному шлюбі, має 2-х спільних з дружиною малолітніх дітей та одну повнолітню доньку на утриманні.

Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_6 дізнавшись від працівників правоохоронних органів щодо він перебуває у розшуку та наявну ухвалу суду про дозвіл на його затримання, добровільно без будь-якого опору у супроводі оперуповноважених прибув до відділу поліції та до слідчого для отримання повідомлення про підозру, при цьому достовірно знаючи, що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Це вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вкрай відповідально ставиться до вимог слідчого та інших службових осіб, та до інкримінованого йому кримінального правопорушення в цілому.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування встановлено, що наприкінці жовтня 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_11 , володіючи якостями лідера і організаторськими здібностями, вирішив створити злочинну групу, керувати і брати участь у спільній запланованій діяльності, з метою умисного, противоправного, заволодіння майном підприємств, частками їх засновників, а саме - ТОВ «ВИНО КАСА» (), ТОВ «Технологічна група» (), ТОВ «Вознесенський коньячний завод» (), ТОВ «Українська сировина» ЛТД ().

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 на різних стадіях створення злочинної групи, підібрав і втягнув до її складу виконавців ОСОБА_6 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Довів учасникам групи свій злочинний намір, розподілив злочинні дії, ОСОБА_11 вступив з ними у попередню змову на вчинення кримінального правопорушення групою осіб. Група вказаних осіб згідно розробленому ОСОБА_11 плану, складалася з ланки «організатора», яку очолював «організатор» ОСОБА_11 , та «виконавців»: ОСОБА_6 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

ОСОБА_11 для реалізації злочинного плану детально розподілені функції і ролі між учасниками групи, зокрема: - собі відводились функції організатора, що передбачало здійснення особисто ним наступних дій:

- розробки і доведення членам організованої ним групи плану спільної злочинної діяльності; координування дій учасників групи, кінцеве набуття права власності на об`єкти злочинного посягання;

ОСОБА_6 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам відводились функції виконавців злочину, що полягало у здійсненні ним дій:

- виконання доручень ОСОБА_11 , направлених на організацію діяльності групи по підготовці і вчиненню злочинів;

- доведення отриманої від організатора групи ОСОБА_11 інформації іншим учасникам групи;

- внесення протиправних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- тимчасове набуття повноважень власників та керівників юридичних осіб у період відсторонення справжніх, уповноважених.

Так, встановлено, що 28.09.2017 року на загальних зборах учасників ТОВ «ВИНО КАСА» прийнято рішення про включення ОСОБА_12 у склад засновників Товариства з 100 % майновою часткою в статутному капіталі, з сумою внеску 12 000 000 грн. 02.10.2017 року, у визначеному законом порядку, державним реєстратором у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено відомості про зміни в установчих документах ТОВ «ВИНО КАСА», у зв`язку із чим ОСОБА_12 став одноособовим власником юридичної особи та всього наявного майна.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ВИНО КАСА» №28-09/17 від 28.09.2017 року, керівником (директором) юридичної особи затверджено ОСОБА_13 , місце реєстрації м. Одеса, пр. Шевченко 31.

04.10.2017 року на загальних зборах учасників ТОВ «Технологічна група» прийнято рішення про продаж на користь ТОВ «ВИНО КАСА» статутної частки у розмірі 62 %, затверджено новий розподіл часток Товариства - 62% ТОВ «ВИНО КАСА», що становить 3 348 000 грн., 38 % ТОВ «Українська сировина» ЛТД, що становить 2 052 000 грн.

Відповідно до протоколу загальних зборів Учасників ТОВ «Технологічна група» від 23.11.2017 року, генеральним директором Товариства призначено ОСОБА_12 , місцезнаходження юридичної особи Миколаївська область, Вознесенський район, с. Бузьке, вул. Леніна, 276.

09.10.2017 року та 27.11.2017 року державним реєстратором, у визначеному законом порядку, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено вказані відомості про зміни в установчих документах ТОВ «Технологічна група».

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, внесеної у встановленому законом порядку на підставі рішень прийнятих установчими зборами, засновниками у рівних частках ТОВ «Українська сировина» ЛТД визначено ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , загальна вартість статутного капіталу 20 000 000 грн., генеральний директор ТОВ «Українська сировина» ЛТД - ОСОБА_14 , місце реєстрації м. Київ, вул. Шота Руставелі, 23.

Окрім того, ТОВ «Українська сировина» ЛТД є засновником та власником ТОВ «Вознесенський коньячний завод» володіючи 100% статутного капіталу, що визначено рішенням учасників ТОВ «Вознесенський коньячний завод» №2 від 06.03.2017 року. Генеральний директор ТОВ «Вознесенський коньячний завод» ОСОБА_12 , місцезнаходження Миколаївська область, Вознесенський р-н, с. Бузьке, вул. Зеленогаївська, 2, що вирішено та призначено засновниками у законному порядку.

29.12.2018 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , виконуючи його вказівки спрямовані на реалізацію злочинного плану кінцевою метою якого являлось незаконне збагачення ОСОБА_11 , шляхом набуття права власності на корпоративні права, активи та майно ТОВ «ВИНО КАСА», ТОВ «Технологічна група», ТОВ «Вознесенський коньячний завод», ТОВ «Українська сировина» ЛТД., використовуючи носій інформації з особистим ключем електронно-цифрового підпису державного реєстратора КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу (Код ) ОСОБА_15 , увійшла через електронну мережу Інтернет до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Реєстр), де без будь-яких на те підстав, здійснила незаконні реєстраційні дії №№ 0000448, 1000448, 2000448, якими змінила інформацію щодо власника, керівника, місцезнаходження ТОВ «ВИНО КАСА», тобто внесла до Реєстру завідомо неправдиві відомості про юридичну особу, а саме змінила дійсного власника та керівника ОСОБА_12 на ОСОБА_16 , змінила фактичну юридичну адресу суб`єкта з АДРЕСА_2 .

Крім цього, у вказаний період часу, аналогічним способом, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виконуючи вказівки ОСОБА_11 , спрямовані на реалізацію злочинного плану кінцевою метою якого являлось незаконне збагачення останнього, використовуючи носій інформації з особистим ключем електронно-цифрового підпису державного реєстратора КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу (Код ) ОСОБА_15 , внесла без наявних на те законних підстав до Реєстру завідомо неправдиві відомості щодо ТОВ «Українська сировина» ЛТД, а саме змінила одного засновника ОСОБА_14 на ОСОБА_16 та змінила генерального директора ОСОБА_14 на ОСОБА_6 .

Реєстраційні операції від 29.12.2018 року щодо ТОВ «ВИНО КАСА» та ТОВ «Українська сировина» ЛТД проведено не уповноваженою на те особою з порушенням вимог ст.ст.6, 14, 15, 17, п.2 ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», без заяви уповноваженого представника суб`єкта господарювання на проведення реєстраційної операції, відсутності рішення суб`єкта господарювання на проведення змін щодо юридичної особи, без формування справи у паперовому вигляді та без внесення копій документів у електронній формі до Реєстру. Державний реєстратор ОСОБА_15 вказані реєстраційні операції не проводив, перебував на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької та Луганської областей, а КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», працівником якого він значиться, містить ознаки фіктивного підприємства, так як зареєстровано за адресою якої не існує.

ОСОБА_16 про організовані ОСОБА_11 злочинні дії обізнаний не був, про реєстрацію за ним майнових часток у ТОВ «ВИНО КАСА» та ТОВ «Українська сировина» ЛТД не знав, ніяких дій не вчиняв до призначення його директором ТОВ «ВИНО КАСА», невстановленою досудовим розслідуванням особою використано дані про його особу під час внесення завідомо неправдивих відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В свою чергу ОСОБА_6 достовірно знав про злочинні дії ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з останнім, безпідставно перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Українська сировина» ЛТД чинив пособництво ОСОБА_11 у досягненні кінцевої мети щодо заволодіння корпоративними правами, статутним капіталом та усім майном ТОВ «ВИНО КАСА», ТОВ «Технологічна група», ТОВ «Вознесенський коньячний завод», ТОВ «Українська сировина» ЛТД. Питання щодо призначення ОСОБА_6 на посаду директора ТОВ «Українська сировина» ЛТД на загальних зборах учасників Товариства не розглядалось, трудовий контракт з ним як робітником не підписувався, наказ про призначення на посаду не складався, про що йому було відомо.

10.01.2019 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 виконуючи його вказівки спрямовані на реалізацію злочинного плану, метою якого являлось незаконне збагачення ОСОБА_11 шляхом набуття права власності на корпоративні права, активи та майно ТОВ «ВИНО КАСА», ТОВ «Технологічна група», ТОВ «Вознесенський коньячний завод», ТОВ «Українська сировина» ЛТД, використовуючи носій інформації з особистим ключем електронно-цифрового підпису державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» (Код ) ОСОБА_17 , увійшла через електронну мережу Інтернет до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де без будь-яких на те підстав, здійснила незаконні реєстраційні дії №№ 6000448, 7000448, якими повторно змінила інформацію щодо власника, керівника, місцезнаходження ТОВ «ВИНО КАСА», тобто внесла до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань завідомо неправдиві відомості про юридичну особу, а саме змінила власника та керівника ОСОБА_16 на ОСОБА_11 , змінила юридичну адресу суб`єкта господарювання з АДРЕСА_3 на м. Одеса, пр. Шевченко 31.

Також, у вказаний період часу, аналогічним способом, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , виконуючи його вказівки спрямовані на реалізацію злочинного плану кінцевою метою якого являлось незаконне збагачення останнього, використовуючи особистий ключ електронно-цифрового підпису державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» (Код ) ОСОБА_17 внесла без наявних на те законних підстав до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, завідомо неправдиві відомості щодо ТОВ «Українська сировина» ЛТД, а саме реєстраційною дією №4005231 видалено ОСОБА_16 із складу учасників Товариства, залишено одного засновника ОСОБА_11 із розміром внеску до статутного капіталу 20 000 000 грн.

Крім того, у вказаний період часу, аналогічним способом, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , виконуючи його вказівки спрямовані на реалізацію злочинного плану кінцевою метою якого являлось незаконне збагачення останнього, використовуючи особистий ключ електронно-цифрового підпису державного реєстратора ОСОБА_17 внесла до Реєстру, без наявних на те законних підстав, завідомо неправдиві відомості щодо ТОВ «Вознесенський коньячний завод», а саме реєстраційною дією №6001937 незаконно змінено керівника підприємства з ОСОБА_12 на ОСОБА_6 .

Окрім того, у вказаний період часу, аналогічним способом, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , виконуючи його вказівки спрямовані на реалізацію злочинного плану кінцевою метою якого являлось незаконне збагачення останнього, використовуючи особистий ключ електронно-цифрового підпису державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» (Код ) ОСОБА_17 внесла до Реєстру, без наявних на те законних підстав, завідомо неправдиві відомості щодо ТОВ «Технологічна група», а саме реєстраційною дією №2001632 незаконно змінено керівника підприємства з ОСОБА_12 на ОСОБА_6 .

Реєстраційні операції від 10.01.2019 року, щодо ТОВ «ВИНО КАСА», ТОВ «Технологічна група», ТОВ «Вознесенський коньячний завод», ТОВ «Українська сировина» ЛТД. проведено не уповноваженою на те особою з порушенням вимог ст.ст.6, 14, 15, 17, п.2 ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», без заяви уповноваженого представника суб`єкта господарювання на проведення реєстраційної операції, відсутності рішення суб`єкта господарювання на проведення змін щодо юридичної особи, без формування справи у паперовому вигляді та без внесення копій документів у електронній формі до Реєстру. Державний реєстратор ОСОБА_17 вказані реєстраційної операції не проводила, перебувала на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької та Луганської областей, а КП «Реєстратор», працівником якого вона значиться, містить ознаки фіктивного підприємства, так як за адресою реєстрації не коли не перебувало, засновник та керівник про наділені повноваження не обізнані.

Надалі, невстановлена особа діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , виконуючи вказівки останнього, у невстановлений в ході розслідування час, місці та спосіб, склала статути нової редакції ТОВ «ВИНО КАСА», ТОВ «Українська сировина» ЛТД, ТОВ «Технологічна група», ТОВ «Вознесенський коньячний завод» та рішення засновників даних Товариств про затвердження нової редакції статутів та призначення нових керівників, куди внесла завідомо неправдиві відомості про одноосібного власника ОСОБА_11 та керівника вказаних юридичних осіб ОСОБА_6 , які передала ОСОБА_11

14.01.2019 року у денний час, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою надання законного вигляду безпідставно набутим корпоративним правам, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_19 (свідоцтво 6907), що здійснює свою діяльність за адресою: м. Одеса, пров. Катаєва, 4 у якого замовив та отримав послугу по завіренню статутів нової редакції та рішення власника про затвердження нової редакції статуту та призначення нового керівника щодо ТОВ «ВИНО КАСА» та ТОВ «Українська сировина» ЛТД. Надав приватному нотаріусу ОСОБА_19 документи для нотаріального посвідчення, ОСОБА_11 фактично використав підроблені документи.

17.01.2019 року у денний час, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою надання законного вигляду безпідставно набутим корпоративним правам та узаконення керівника Товариств, звернулись до приватного нотаріуса ОСОБА_20 (номер свідоцтва 8615), що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 у якого ОСОБА_6 замовив та отримав послугу по завіренню статутів нової редакції, рішень власника про затвердження нової редакції статуту та призначення нового керівника щодо ТОВ «Технологічна група» та ТОВ «Вознесенський коньячний завод». Надав приватному нотаріусу ОСОБА_20 документи для нотаріального посвідчення, ОСОБА_6 фактично використав підроблені документи.

В подальшому ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та іншими невстановленими особами, достовірно знаючи, що згідно незаконно внесених відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань він являється єдиним власником та засновником ТОВ «Українська сировина» ЛТД, ТОВ «ВИНОКАСА», ТОВ «Вознесенський коньячний завод», ТОВ «Технологічна група», з метою реалізації злочинного плану з заволодіння усім майном вказаних підприємств, спланували у примусовому порядку захоплення території ТОВ «Вознесенський коньячний завод» та орендованих офісних приміщень ТОВ «Технологічна група», які розташовані за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с. Бузьке, вул. Зеленогаївська, 2, та фактично заволодіння майновим комплексом та активами підприємства.

11.01.2019 року ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , та виконуючи його вказівку, реалізовуючи умисел на незаконне збагачення за рахунок незаконних дій у сфері господарської діяльності, а саме на заволодіння майновим комплексом з активами ТОВ «Вознесенський коньячний завод» та ТОВ «Технологічна група», достовірно знаючи, що згідно незаконно внесених відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань він незаконно перебуває на посаді директора ТОВ «Вознесенський коньячний завод», для надання законного вигляду діям по примусовому заволодінню майном підприємств і безперешкодному зайняттю їх території, представляючись директором вказаного заводу, використовуючи підроблені статут, печатку ТОВ «Вознесенський коньячний завод», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, уклав як замовник з охороною фірмою ТОВ «САМСОН-ГРУП-06» договір охорони №03-А/19.

Згідно договору охорони №03-А/19 ТОВ «САМСОН-ГРУП-06» узяло зобов`язання надати платні послуги з охорони громадського порядку та фізичної охорони території ТОВ «Вознесенський коньячний завод».

11.02.2019 року в ранковий час доби, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спільно з працівниками ТОВ «САМСОН-ГРУП-06», чисельністю не менше 20 чоловік, на автотранспорті прибули до с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, де на території ТОВ «Вознесенський коньячний завод», яка розташована по вул. Зеленогаївській, 2, представляючись власником ТОВ «Вознесенський коньячний завод», використовуючи завідомо підроблені документи оголосив працівникам заводу, що ОСОБА_6 являється директором підприємства, а все наявне майно, належить йому, тобто ОСОБА_11 , як власнику та кінцевому бенефіціару.

В подальшому, 11.02.2019 року працівники охоронної фірми ТОВ «САМСОН-ГРУП-06», не будучи обізнаними про злочинний умисел ОСОБА_11 та ОСОБА_6 спрямований на заволодіння майновим комплексом та активами підприємства, шляхом пошкодження вхідних дверей та іншого майна, що являлось перешкодою, захопили територію ТОВ «Вознесенський коньячний завод» та ТОВ «Технологічна група», розташованих по вул. Зеленогаївській, 2, с. Бузьке, Вознесенського району Миколаївської області, з адміністративними та господарськими будівлями, рухомим майном, що забезпечувало ведення господарської діяльності підприємств.

ОСОБА_11 та ОСОБА_6 перебували на місці вчинення злочину, для незаконного заволодіння підприємством особисто надавали вказівки та корегували дії працівників охоронної фірми ТОВ «САМСОН-ГРУП-06», в результаті чого отримали контроль за усім майновим комплексом ТОВ «Вознесенський коньячний завод», офісними приміщеннями ТОВ «Технологічна група», бухгалтерською документацією підприємств, заборонили прохід працюючому персоналу та справжнім власникам, припинили господарську діяльність.

За таких підстав внаслідок незаконних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, здійснено незаконне відчуження корпоративних прав ОСОБА_12 у складі ТОВ «ВИНО КАСА» вартістю 11 240 000 грн., у складі ТОВ «Технологічна група» вартістю 5 400 000 грн., чим спричинено ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 16 640 000 грн., а також здійснено незаконне відчуження корпоративних прав ОСОБА_14 у складі ТОВ «Українська сировина» ЛТД, вартістю 10 000 000 грн., чим спричинено йому матеріальні збитки на вказану суму, та здійснено протиправне заволодіння майновим комплексом ТОВ «Вознесенський коньячний завод» загальною вартістю 7 100 000 грн., чим заподіяно даній юридичній особі матеріальні збитки у загальній сумі 7 100 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , та ТОВ «Вознесенський коньячний завод» завдано матеріальних збитків на загальну суму 33 740 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України, тобто протиправне заволодіння майном підприємства, у тому числі частками його засновників, учасників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, печаток підприємства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з пошкодженням майна, що заподіяло велику шкоду.

05 січня 2019 року відомості за вказаними обставинами за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074.

17 червня 2020 року слідчим складено відносно ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України, допит у якості підозрюваного слідчим не проведено через неявку ОСОБА_6 до відділу поліції за отриманням підозри.

10.09.2020 року ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2020 року.

17 червня 2020 року до суду першої інстанції надійшло клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину та врахував те, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як він є громадянином іншої держави Ізраїль, перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від явки до органів поліції, підозрюється у вчинені злочину, за який передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, може негативно впливати на потерпілих, свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки під час реалізації злочинного умислу з метою тиску та фізичного насилля організував залучення інших озброєних осіб для утримання контролю над підприємствами, щодо майна яких було проведено протиправне заволодіння. Вважав, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Частиною 4 статті 176 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування, запобіжні заходи застосовуються за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вказаних норм закону, дає підстави вважати, що запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються (обираються) слідчим суддею лише щодо особи, яка, відповідно до вимог КПК України має статус підозрюваного, обвинуваченого.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Частиною 2 статті 135 КПК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 колегія суддів встановила, що 17 червня 2020 року, в межах кримінального провадження № 0000074 від 05.01.2019 року, слідчим Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 за погодженням з начальником Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України.

Того ж дня слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 складено рапорт про те, що 27.05.2020 року ним направлено поштою повістку з викликом ОСОБА_6 на 02.06.2020 року до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області для проведення з його участю слідчих дій у даному кримінальному проваджені. 02.06.2020 року ОСОБА_6 за викликом у повістці не з`явився. 11.06.2020 року ОСОБА_6 з метою вручення повідомлення про підозру поштою направлено повістку про виклик його на 17.06.2020 року до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області. Фото повістки додатково направлено на мобільний телефон ОСОБА_6 , на номер НОМЕР_1 , через програмний додаток Viber, повістка була отримана та прочитана, що засвідчує підтвердження мобільного додатку. 16.06.2020 року на протязі дня на телефон ОСОБА_6 здійснювались телефонні дзвінки, однак останній їх проігнорував. 17.06.2020 року за викликом у повістці ОСОБА_6 не прибув, повідомлення про підозру направлено йому на мобільний телефон НОМЕР_1 через програмний додаток WhatsApp, повідомлення було ним отримано та прочитано, про що свідчить підтвердження мобільного додатку.

До вказаного рапорту слідчим додано копії квитанцій поштових відправлень від 27.05.2020 року та від 11.06.2020 року та скрин шоти з мобільних додатків.

Відомості викладенні в зазначеному рапорті щодо процедури та дати вручення ОСОБА_6 підозри визивають обґрунтовані сумніви в їх достовірності, оскільки, як вбачається із матеріалів кримінального та судового проваджень, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України слідчим ОСОБА_21 було складено 17 червня 2020 року, тоді як квитанції поштових відправлень датовані 27.05.2020 року та 11.06.2020 року, тобто задовго до складання процесуального документу.

Будь-яких інших документів та відомостей, які б свідчили про те, що органом досудового розслідування було вручено повідомлення про підозру або вжито всіх можливих та необхідних заходів для її вручення ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України, матеріали провадження не містять.

Колегія суддів вважає, що направлення повідомлення про підозру лише через програмний додаток на мобільному телефоні, не може вказувати на факт вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння, при цьому, в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного (рішення у справі «Екле проти Німеччини» від 15 липня 1982 року, п. 73).

Також, Європейським судом з прав людини як висунення обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемгоф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії» від 27 червня 1968 року), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінгайзен проти Австрії» від 16 липня 1971 року).

Більш того, зобов`язання щодо інформування обвинуваченого про характер і причину обвинувачення лежить виключно на стороні обвинувачення й не може бути виконано за допомогою пасивного надання інформації без звернення на неї уваги сторони захисту (рішення у справах «Mattoccia v. Italy», п.65; «Chichlian and Ekindjian v. France», п.71). Обвинувачений повинен дійсно отримати інформацію. Правової презумпції отримання недостатньо (рішення у справі «C. v. Italy (dec.)»). Незрозуміла й неофіційна інформація не є достатньою (рішення у справах «Т. v. Italy», п.28, і «Шомоді проти Італії», п.75).

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_6 в передбаченому КПК України порядку не вручено, тому ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні на час звернення слідчого з клопотанням до суду про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме 17.06.2020 року.

Разом з тим, слідчий суддя на зазначені обставини не звернув увагу та прийняв 17.06.2020 року необґрунтоване рішення, надавши дозвіл слідчому для затримання ОСОБА_6 з метою приводу його в судове засідання для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу та в подальшому 11.09.2020 року розглянув клопотання слідчого та застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід.

Отже, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання не дотримався вищевказаних приписів Закону та дослідивши додані до клопотання документи у сукупності з вищевикладеними обставинами дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні та до нього може бути обрано запобіжний захід, постановив незаконне рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо не обґрунтованості висунутої ОСОБА_6 підозри не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції по суті з огляду на те, що останній не набув у визначеному законом порядку в даному кримінальному провадженні статусу підозрюваного.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України).

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, зокрема, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду .

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Оскільки, слідчим суддею допущено істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 вересня 2020 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 06 листопада 2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 350000 /триста п`ятдесят тисяч/ гривень, з покладенням певних обов`язків, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_21 погодженого з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді