Справа № 738/730/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/615/20
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2018 року по 05 лютого 2019 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, час перебування в Київському СІЗО під час касаційного провадження по кримінальному провадженню № 643/10692/16-к.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що відповідно до ст.ст. 537,539 КПК України, суд не наділений повноваженням переглядати або по іншому застосовувати норми закону України про кримінальну відповідальність у випадку, якщо ці питання вже вирішені іншим судовим рішенням, що набрало законної сили, а оскільки фактично засуджений не погоджується з ухвалами, постановленими судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції в частині вирішення питання щодо зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2018 року до 05 лютого 2019 року, тому слід відмовити.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року період з 11.10.2018 року по 05.02.2019 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, час перебування в Київському СІЗО під час касаційного провадження № 51-1388км18 по кримінальному провадженню № 643/10692/16-к. Вказує, що у судовому засіданні суду першої інстанції не ставилось питання перегляду прийнятих рішень, а було клопотання про зарахування у строк покарання у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звертає увагу, що положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) застосовуються не тільки до періоду попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили, але і час розгляду касаційної скарги в рамках кримінального провадження, яким визначено покарання засудженому і саме час перебування засудженого в СІЗО.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , прохання захисника, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України,суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Суд першої інстанції, відповідно до положень статей 537, 539 КПК України, може вирішувати питання, пов`язані з виконанням вироку, при цьому суд, вирішуючи такі клопотання (подання), не наділений повноваженнями переглядати або по іншому застосовувати норми закону України про кримінальну відповідальність, у випадку якщо ці питання вже вирішені іншим судовим рішенням, що набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Московського районного суду міста Харкова від 31 березня 2017 року ОСОБА_8 засуджено за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 12 квітня 2016 року до 31 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2017 року вирок Московського районного суду міста Харкова від 31 березня 2017 року залишено без змін, зараховано строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2017 року до 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

10 квітня 2019 року ОСОБА_8 звертався до Менського районного суду Чернігівської області із клопотанням про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення (справа 738/659/19, провадження № 1-в/738/70/2019), за результатами розгляду якого суд постановив ухвалу від 06 травня 2019 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 задовольнив частково, зарахував у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до 03 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 20-21).

Засудженим ОСОБА_8 було оскаржено ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2019 року, в якій просив скасувати ухвалу, постановити нову та зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2018 року до 06 березня 2019 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 було залишено без задоволення, ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2019 року без змін.

У листопаді 2019 року засуджений ОСОБА_8 повторно звертався до Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2018 року по 06 березня 2019 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення було відмовлено.

Ухвала набрала законної сили 26 лютого 2020 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення, оскільки погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що питання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2018 року до 05 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 вже було вирішено іншими судовими рішеннями, а саме, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2019 року, яка набрала законної сили 13 серпня 2019 року (справа 738/659/19, провадження № 1-в/738/70/2019), та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року, яка набрала законної сили 26 лютого 2020 року (справа 738/1996/19, провадження № 1-в/738/228/2019), а тому в задоволенні його клопотання судом було відмовлено на законних підставах.

При цьому колегія суддів не може погодитись з мотивами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання захисника та щодо незастосування судом положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), оскільки фактично засуджений не погоджується з ухвалами, постановленими судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції в частині вирішення питання щодо зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2018 року до 05 лютого 2019 року.

Відтак, враховуючи те, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди його із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, а згідно ст.ст. 537, 539 КПК України, суд не наділений повноваженнями переглядати або по іншому застосовувати норми закону України про кримінальну відповідальність, якщо ці питання вже вирішені іншим судовим рішенням, що набрало законної сили, місцевий суд належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника, з чим погоджується і колегія суддів.

Мотивуючи прийняте рішення, місцевий суд обґрунтовано послався на вимоги ст.ст. 537, 539 КПК України, якими передбачено порядок вирішення судом питань під час виконання вироку.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 .

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, колегія суддів вважає за можливе поновити засудженому строк на апеляційне оскарження судового рішення, з яким він не погоджується.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк ОСОБА_8 на апеляційне оскарження ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4