Справа № 297/116/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2020 року засобами електронного зв`язку до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000028 від 14.01.2020 року.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування 10.07.2020 року судом було накладено арешт на майно, фактичним власником якого є ОСОБА_5 , про що була винесена відповідна ухвала за № 297/116/20.

Так, вказаною ухвалою було накладено арешт на « ОСОБА_6 », реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та «МАЗДА-6», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », які перебувають у законному володінні ОСОБА_5 . При цьому, як зазначено в клопотанні ОСОБА_5 немає певного процесуального статусу та не зрозуміло чому він не може користуватись власним майном.

Крім цього, адвокат ОСОБА_3 вважає, що арешт на вищевказане майно накладено передчасно та необґрунтовано, а тому його слід скасувати.

Також, адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання про розгляд даної справи в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 50 КПК України встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18, сформульовано висновок про те, що з огляду на підпункт 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, при цьому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Так, до клопотання адвоката ОСОБА_3 долучена копія ордеру про надання правової допомоги, в якій не міститься назва суду, в якому уповноважено представляти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, подане клопотання, яке подане через електронні засоби зв`язку не містить підтвердження про його підписання електронним ключем.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено доказу про накладення арешту на вказане майно.

Отже, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на майно подане до суду без додержання вимог кримінального процесуального закону, оскільки не містить належно підтверджених повноважень адвоката та доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, тому у задоволенні заяви про скасування арешту на майно слід відмовити.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй ухвалі від 19.02.2019 року у справі №569/17036/118 провадження № 51-598кмо19 висловила свою позицію щодо оскарження ухвали слідчого судді.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.
При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1