У Х В А Л А
іменем України
04 грудня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , користувача майна ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання дізнавача - інспектора СД Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000749 від 14.11.2020 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СД Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 14.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 14.11.2020 року до Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт від лейтенанта поліції ОСОБА_9 ,про те що 14.11.2020 року перебуваючи у складі «Алтей 110» було зупинено транспортний засіб «Volkswagenpolo» ДНЗ НОМЕР_1 ,під керуванням громадянина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 . Під час перевірки транспортного засобу було встановлено явні ознаки підробки він-коду автомобіля.

Під час перевірки ТЗ було встановлено, ознаки зміни ідентифікаційного номера.
За вказаним фактом, 14.11.2020 року дізнавачем СД Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000749, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України та розпочато досудове розслідування.
Автомобіль є речовим доказом та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, та його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.
Дізнавачем-ст. інспектором СД Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , автомобіль марки «Volkswagenpolo» ДНЗ НОМЕР_1 сірого кольору,серійний номер № НОМЕР_2 - визнано речовим доказом, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначеного кримінального правопорушення, для збереження інформації та у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
У судове засідання дізнавач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду.

Користувач майна ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 , та їх представники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши часників процесу, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Судом установлено, що у провадженні СД Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 14.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР вбачається, що 14.11.2020 року до Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт від лейтенанта поліції ОСОБА_9 ,про те що 14.11.2020 року перебуваючи у складі «Алтей 110» було зупинено транспортний засіб «Volkswagenpolo» ДНЗ НОМЕР_1 ,під керуванням громадянина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 . Під час перевірки транспортного засобу було встановлено явні ознаки підробки він-коду.

Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, врахувавши позиції учасників, слідчий суддя дійшов до висновку, що відповідно до вимог ст.173 КПК України слідчим належним чином не обґрунтовано підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а також відповідність майна, на яке необхідно накласти арешт, критеріям передбаченими ст.ст.98, 170 КПК України, і необхідності накладення арешту на таке майно.

Разом з цим, дізнавачем не вказано власника вилученого автомобіля «Volkswagen polo» та не зазначено, які саме слідчі дії, слідчим, дізнавачем планується провести з даним автомобілем, не надано постанови про призначення експертизи, якщо така необхідна.

Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку експертного дослідження № 21/6345/884, наданого власником автомобіля ОСОБА_4 , вбачається, що номер кузову та номер двигуна на автомобілі «Volkswagen polo» ДНЗ НОМЕР_1 не змінювалися.

Слідчим даний факт та висновок експерта не спростовано.

Крім того, слідчий суддя критично оцінює невизначеність позиції слідчого, під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, який у судове засідання не з`явився, що свідчить про фактичне не підтримання ним поданого клопотання та недоведення обставин, передбачених ч.1 ст.173 та абз.2 ч.1 ст.170 України.

Разом з цим з копії витягу з ЄРДР убачається, що кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів), проте предметом кримінального правопорушення дізнавач зазначає саме підробку він коду автомобіля, що підпадає під дію статті 290 КК України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу), а тому слідчий суддя не вбачає підстав та необхідності накладення арешту на автомобіль в межах здійснення досудового розслідування за ч.1 ст. 358 КК України.

Ураховуючи викладене, а також ті обставини, що слідчим, дізнавачем належним чином не доведено необхідності застосування арешту на зазначене у клопотанні майно, а також ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, як і значення вказаного майна для досягнення цілей у кримінальному провадженні, а відтак з метою запобігання створенню перешкод у вільному володінні та користуванні власністю, оскільки протилежного не встановлено, слідчий суддя вважає, що за вказаних обставин у їх сукупності арешт автомобіля є надмірним та передчасним заходом, а тому подане дізнавачем клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання дізнавача - інспектора СД Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000749 від 14.11.2020 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 09 грудня 2020 року о 14 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1