справа №619/4277/20
провадження №1-кс/619/1000/20
Ухвала
Іменем України
02 жовтня 2020 року м. Дергачі
установив:
Досудовим розслідуванням установлено, що 26.09.2020 о 18 год 17 хв сталося ДТП за участю транспортного засобу КАМАЗ р.н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та пішохода, внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження та був доставлений до 4-ї лікарні м. Харкова.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 26.09.2020 у ході огляду місця ДТП проведеного за адресою: Харківська область, м. Дергачі, по вул. Сумський Шлях, а саме: транспортний засіб КАМАЗ 5511 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб КАМАЗ, серія НОМЕР_3 , з визначенням подальшого місця зберігання вказаного транспортного засобу на майданчику, розташованому на території Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. 1 Травня, 10.
Слідчий клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надав відповідну заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.
Володілець майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява, відповідно до якої просить слухати клопотання без його участі, проти клопотання арешту майна заперечує, зазначивши, що просить автомобіль та документи передати йому на відповідальне зберігання, зобов`язується не проводити ніяких ремонтних робіт та надати автомобіль за першою вимогою слідчого чи експерта.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних мотивів.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. п.1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст. 168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Під час огляду місця ДТП від 26.09.2020, проведеного за адресою: Харківська область, м. Дергачі, а саме по вул. Сумський Шлях було виявлено та вилучено: автомобіль КАМАЗ 5511 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб КАМАЗ, серія НОМЕР_3 .
Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що дані про вилучення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 у зазначеному вище протоколі відсутні, не надано також іншого будь-якого протоколу про вилучення такого посвідчення, у зв`язку з чим, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор та слідчий довели необхідність арешту вилученого автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки вони відповідають критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження.
У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи вищевикладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, який не був учасником ДТП, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, при цьому, враховуючи можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає можливим передати транспортний засіб КАМАЗ 5511 з реєстраційним номером НОМЕР_1 законному володільцю ОСОБА_3 , заборонивши йому проводити відчуження автомобіля у будь-який спосіб, здійснювати будь-які ремонтно-відновлювальні роботи пошкоджень, пов`язаних з подією даного кримінального провадження, яка мала місце 26.09.2020, та зобов`язати надати автомобіль за першою вимогою для проведення слідчих дій.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 26.09.2020 у ході огляду місця ДТП проведеного за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Сумський Шлях, а саме: транспортний засіб КАМАЗ 5511 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб серії НОМЕР_3 .
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
В іншій частині клопотання відмовити.
Негайно повернути ОСОБА_3 посвідчення водія на ім`я серії НОМЕР_4 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1