Справа № 215/3148/20
ВИРОК
07 жовтня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю не є , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.04.2007 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 213 ч.1, 186 ч.2, 296 ч.3, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. 14.07.2010 звільнений від відбуття покарання;
- 02.12.2010 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 187, КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. 05.10.2013 звільнений від відбуття покарання;
- 02.09.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом погашення менш суворого більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2014, остаточно визначено до відбуття 4 роки позбавлення волі. 24.05.2016 звільнений від відбуття покарання умовно достроково на 9 місяців 20 днів;
- 08.12.2017 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.1, КК України штраф 850 гривень ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 09:00 годині 09.03.2020, прийшов до місця мешкання потерпілої ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Знаходячись у вказаному місці та час ОСОБА_3 , побачив в коридорі вищевказаної квартири мобільний телефон Huawei Ascend Y511-U30 DualSim Black, що належить потерпілій ОСОБА_7 .
В цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення викраденого на свою користь, а саме зазначеного мобільного телефону, що належить потерпілій ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій зазначений вище раптово виниклий умисел ОСОБА_3 , перебуваючи в коридорі вищевказаної квартири, в цей же день приблизно о 09.00, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, скориставшись відсутністю свідків та потерпілої ОСОБА_7 , яка тимчасово покинула приміщення своєї квартири, впевнившись у тому, що його діє носять таємний характер, шляхом вільного доступу, взяв з тумби мобільний телефон Huawei Ascend Y511-U30 DualSim Black, що належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину та тим самим таємно викрав вказане майно, обернувши його в подальшому на свою користь.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 716,67 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно в квартирі потерпілої викрав мобільний телефон, що належить потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та захиснику роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 2 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Згідно ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Так, обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України , який відповідно до положень ст. 12 КК України ( в редакції, що діяла на час вчинення злочину) відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та до категорії не тяжкого злочину, відповідно до положень ст. 12 КК України ( в редакції, що діє на час розгляду справи).
За висновком судово-психіатричної експертизи №240, складеним 19.05.2020 за результатами проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 , а.с.86-88, в період часу вчинення інкримінованого йому діяння, на хронічне,психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків. За своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, одружений, має на утриманні малолітню доньку, не працює, характеризується посередньо, з березня 2020 звертався за медичною допомогою з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіодів, наглядався лікарем-психіатром з 1997 по 2008, з приводу розумової відсталості в степені легкої дебільності, інвалідом не являється.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання, суд також враховує вимоги ст.5 КК України, згідно норм якої, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, відповідальність, передбачена за ст.185 ч.2 КК України, в редакції що діяла на час вчинення злочину та відповідальність за ст.185 ч.2 КК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (із змінами, внесеними згідно із Законом України № 321-IX від 03.12.2019), не змінилася.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судовї експертизи в сумі 150 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпроопетровської області від 08.05.2020 втратив свою дію 07.07.2020 року.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 1314 від 28.04.2020 у розмірі 150 ( сто п`ятдесят гривень) 00 коп.
Речові докази: мобільний телефон Huawei Ascend Y511-U30 DualSim Black, який згідно розписки знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: