Провадження № 1-кп/461/771/20
Іменем України
24.12.2020 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітньої, щодо якої
складено клопотання ОСОБА_4
законного представника
неповнолітньої, щодо якої
складено клопотання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Львова, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима
у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 185 КК України,
05.11.2020, близько 10:26 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Бершка» у ТРИ, «Форум Львів», що за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 7-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрала із вищевказаного магазину жовто-чорну футболку (артикул 1966/256/810/02 (S)), вартість якої згідно товарознавчої експертизи становить 469 грн 00 коп, чим спричинила адміністрації магазину збитків на вказану суму, тобто, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, підтвердила фактичні обставини справи, заявила, що у вчиненому щиро розкаюється та не допускатиме подібних вчинків.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Львова, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої та просила застосувати до неповнолітньої примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на 1 рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітньою нових злочинів.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 проти клопотання прокурора не заперечила, обіцяє забезпечити належний догляд за донькою, буде приділяти ще більшу увагу її вихованню та розвитку.
Захисник - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора не заперечив.
Представник потерпілого ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора не заперечив, заявив, що шкода відшкодована, претензій не має.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про звільнення неповнолітньої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду, а відповідно до ч.3 вказаної статті під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 97 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Дії неповнолітньої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом встановлено, що на момент вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 досягнула віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Крім пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 , вчинення нею кримінального проступку стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:
-протоколом огляду місця події від 05.11.2020, згідно якого у приміщенні магазину «Бершка», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом,7-Б, вилучено викрадену футболку;
-заявою директора магазину «Бершка» ОСОБА_8 про крадіжку футболки;
-показаннями свідка - охоронця ТРЦ «Форум Львів» ОСОБА_9 ;
-показаннями представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_7 ;
-протоколом огляду предмету від 06.11.2020, згідно якого оглянуто футболку, яку неповнолітня ОСОБА_4 таємно викрала з приміщення магазину «Бершка», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом,7Б;
-постановою про визнання предмету речовим доказом від 06.11.2020, а саме: викраденої футболки фірми «Бершка», артикул (1966/256/810/02);
-проведеною товарознавчою експертизою від 17.11.2020. Згідно висновку експерта ОСОБА_10 №7076 вартість футболки становить 469 гри. 00 коп.;
-протоколом огляду предмету від 24.11.2020, а саме: цифрового носія інформації (компакт-диск) із відеозаписом, на якому зафіксовано факт вчинення крадіжки неповнолітньою ОСОБА_4 футболки з приміщення магазину «Бершка» в АДРЕСА_2 .
Враховуючи обставини провадження, те, що неповнолітня ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок, свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, позитивно характеризується, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на 1 рік, що буде достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею правопорушень у майбутньому.
З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372,376,392-395,497,500,501 КПК України, суд, -
Звільнити неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Львова, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на 1 рік.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1