УХВАЛА

28 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненнській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240-1, ч. 1 ст. 240-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000255 від 07.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240-1, ч. 1 ст. 240-1 КК України, звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання зазначає, що група осіб із числа мешканців Острозького, Рокитнівського, Сарненського та Володимирецького районів Рівненської області на постійній основі займаються незаконним придбанням, зберіганням, передачею, перевезенням та переробкою бурштину, законність якого не підтверджується відповідними документами.

22.09.2020 о 14.05 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України, в тому що він у невстановлений досудовим розслідуванням точні час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, придбав у невстановлений слідством спосіб та у невстановлених осіб каміння, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 65 від 14.08.2020, є бурштином в стані сировини та в декоративних елементах, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 8,77153 кг, ринковою вартістю 101 018,80 грн, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 67 від 19.08.2020, є бурштином в стані сировини та в декоративних елементах, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 6,47915 кг, ринковою вартістю 15 193,97 грн, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 68 від 28.08.2020, є бурштином в стані сировини, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 34,18852 кг, ринковою вартістю 6 248,34 грн, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 69 від 21.08.2020, є бурштином в стані сировини та в декоративних елементах, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 2,90751 кг, ринковою вартістю 10 239,54 грн, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 70 від 03.09.2020, є бурштином в стані сировини, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 14,71658 кг, ринковою вартістю 47 816,33 грн, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 71 від 04.09.2020, є бурштином в стані сировини та в декоративних елементах, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження масою 0,17404 кг, ринковою вартістю 144 820,57 грн, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 72 від 04.09.2020, є бурштином в стані сировини та в декоративних елементах, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження масою 2,40061 кг, ринковою вартістю 10 1990,12 грн, всього бурштину в сировині та у декоративних елементах загальною масою 76,66838 кг, загальною ринковою вартістю 335 536,67 грн., що становить значний розмір.
Крім того, 22.09.2020 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туреччина, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: каміння, схоже на бурштин загальною вагою 58,716 кг, обладнання для його обробки .
Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку повідомлено АртукоглуХакану, обґрунтовуються зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 11.06.2020; висновками судових гемологічних експертиз за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» № 65 від 14.08.2020, № 67 від 19.08.2020, № 68 від 28.08.2020, № 69 від 21.08.2020, № 70 від 03.09.2020, № 71 від 04.09.2020 та № 72 від 04.09.2020; та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_10 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України, за вчинення якого санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк на строк від чотирьох до семи років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4 ч.1 ст. 1 77 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну його процесуальну поведінку, виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурори та слідчий клопотання підтримали за викладених у ньому обставин.
Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки підозра необгрунтована, що підтверджується наданими ними документами, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, роботи. Крім того немає наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення, також не буде перешкоджати встановленню істини по справі та впливу на свідків, зацікавлений у об"єктивному розслідування даної справи.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали клопотання та матеріали надані стороною захисту, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінальному провадженні № 0000255 від 07.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240-1, ч. 1 ст. 240-1 КК України.
22.09.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240-1, ч. 1 ст. 240-1 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні зясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обовязків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
Натомість, протягом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, суд приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».
Твердження прокурора про існування ризиків, визначених у п.п.1-4 ст. 177 КПК України жодними обгрунтованими та належними доказами не підтверджено.
Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, роботи, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, а тому на даний час немає підстав стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Також підозрюваний займається суспільно-корисливою працею та сплачує відповідні податки.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя вважає, що саме цей вид запобіжного заходу забезпечить покладені на нього обов"язки і мету досягнення саме вказаного запобіжного заходу.
Саме така вказана правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 по справі "Харченко проти України", де вказано, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших ( альтернативних) запобіжних заходів.
Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов"язання до 22.11.2020.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання передати на виконання до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обовязки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.
Встановити строк дії обов"язків до 22.11.2020.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1