Справа № 349/1783/20
Провадження № 1-кс/349/39/21
У Х В А Л А
25 січня 2021 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000206, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

21 січня 2021 року власник майна ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту майна. Просить скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді 09 грудня 2020 року на тимчасово вилучений автомобіль марки ВАЗ 210934-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, належний ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого TSC 4647 та який на час вчинення правопорушення перебував у користуванні ОСОБА_3 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що органом досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії, направлені на виявлення і фіксацію відомостей про обставини вчинення злочину. Заявник ОСОБА_3 є потерпілим у даному провадженні та буде сприяти органу досудового розслідування у встановленні фактичних обставин справи. Також даний транспортий засіб марки ВАЗ 210934-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, був придбаний і зареєстрований у передбаченому законом порядку, сином потерпілого ОСОБА_4 . Оскільки по даному провадженні проведені усі необхідні експертизи, просив клопотання задовольнити.

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Просив клопотання задовольнити.
Слідча ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, подала клопотання про слухання справи без її участі, не заперечувала щодо скасування арешту транспортного засобу.

Дослідивши долучені до клопотання документи, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

05 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.
Ухвалою слідчого судді від 09 грудня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000206 накладено арешт на речі, які визнані речовими доказами, в тому числі на автомобіль марки ВАЗ 210934-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, належний ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого TSC 4647 та перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

На даний час досудове розслідування кримінального провадження триває.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтями 2 та 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З огляду на зазначене та з метою недопущення звуження прав та свобод власника автомобіля ОСОБА_4 приходжу до висновку про можливість часткового скасування арешту транспортного засобу в частині користування майном з передачею вищезазначеного майна на відповідальне зберігання власнику майна.

Керуючись ст. 174 КПК України,

ухвалив:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт автомобіля марки ВАЗ 210934-20, сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області 09 грудня 2020 року в частині користування вищезазначеним майном.

Передати автомобіль марки ВАЗ 210934-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1