Справа № 204/4902/20
Провадження № 1-кп/204/661/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0001139 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває дане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 суду заявив, що у зв`язку з обставинами встановленими в судовому засіданні на підставі показань потерпілої, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували проти заявленого клопотання.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні надала пояснення про те, що обвинувачений стосовно неї не вчиняв кримінальне правопорушення.
Суд, вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За змістом положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, обвинувачки раніше судимий, за вчинення злочинів проти власності, постійного місця мешкання не має, офіційно не працює та не має стійких соціальних зв`язків, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні потерпіла надала пояснення про те, що обвинувачений стосовно неї не вчиняв кримінальне правопорушення, але враховуючи, що суд на даному етапі не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визначення особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. ст. 194, 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого, суд враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу, зокрема, - у виді особистого зобов`язання.
Суд переконаний, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.
Змінити запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, строком на 60 днів тобто до 15 лютого 2021 року включно, звільнивши негайно з під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1