ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3790/20 Справа № 208/7487/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
представника ДУ КВК №34 ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, засудженої 04.02.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,
та звільнено її від відбування невідбутої частини покарання на строк 8 місяців 11 днів за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року за ч. 2 ст. 121 КК України.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджена ОСОБА_7 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, визнала вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, не має стягнень майнового характеру, поводила себе серед засуджених та представників установи виконання покарань ввічливо, тактовно, має заохочення за сумлінну працю, опанувала професійні навички працівника швейного виробництва, стягнень не має, наявне коло рідних для ресоціалізації, тобто сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є підставою для повернення її у суспільство.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженої ОСОБА_7 .
Вважає, що вказана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою та такою, яка суперечить вимогам кримінального, кримінально-виконавчого та кримінально- процесуального законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
На думку прокурора, станом на теперішній час відсутнє підтвердження, що засуджена ОСОБА_7 стала на шлях виправлення та готова до самокерованої правослухняної поведінки.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 та просив її задовольнити, засуджену та представника колонії, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до роз`яснень п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, прийшла до висновку, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженої ОСОБА_7 , її поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що остання своєю поведінкою та ставленням до праці протягом відбування покарання довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Згідно наданих матеріалів встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року ОСОБА_7 була засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26.06.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року з 26.11.2014 року по 10.03.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання: 26.11.2014 року. Кінець строку відбуття покарання: 12.08.2021 року.
Згідно характеристики, засуджена ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.11.2014 року. З 28.11.2014 року перебувала в УВП №4 м. Дніпро, характеризувалась задовільно, вимог режиму утримання не порушувала, стягнень та заохочень не мала.
З 05.04.2015 року проходила стаціонарне лікування в міжобласній спеціалізованій туберкульозній лікарні при Збаразькій виправній колонії №63 Тернопільської області. За період відбування покарання в установі характеризувалась задовільно, стягнень та заохочень не мала. Була працевлаштована на посаду санітар-лаборант (0,25). До роботи відносилася відповідально. На загальних зборах відділення засуджена ОСОБА_7 була обрана головою санітарно-побутової та освітньої секції, до виконання своїх обов`язків відносилась добросовісно.
З 13.10.2017 року відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибуттю до установи була працевлаштована на швейному виробництві установи у відділі технічного контролю бракувальником. До праці ставиться задовільно, на зауваження реагувала вчасно та правильно. З наданим об`ємом роботи справляється, проявляє ініціативу та наполегливість. При виконанні дорученої роботи постійно проявляє зацікавленість, працює на результат. За час відбування покарання в установі жодного разу не допускала порушення встановлених вимог відбування покарання. Своєю сумлінною поведінкою надає приклад іншим засудженим. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, активну участь у житті відділення до засудженої двічі, рішенням дисциплінарної комісії установи, були застосовані заходи заохочення у виді подяки. По відношенню до представників адміністрації установи ввічлива та тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин. Провину у скоєному злочині визнає, висловлює щире каяття. За вироком суду позову не має.
Станом на 12.04.2019 року відбула 2/3 частини строку покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є підставою для повернення її у суспільство.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що станом на теперішній час відсутнє підтвердження, що засуджена ОСОБА_7 стала на шлях виправлення та готова до самокерованої правослухняної поведінки, не відповідає дійсності, оскільки засуджена за час відбування покарання реально довела виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4