УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0000123 за спільною апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Поділ Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, студента ПТУ 42, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В спільній апеляційній скарзі обвинувачений та захисник просять повністю скасувати вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, виправдати ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження відносно останнього.

Дослідити в судовому засіданні докази, зазначені в апеляційній скарзі.

Допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Ухвалено строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, запобіжний захід відносно останнього не обирався.
Вирішено питання стосовно речових доказів.
Арешт, накладений на майно, яке належить ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , скасовано.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, у загальному розмірі 4576 гривень 00 копійок (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 00 копійок.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На думку апелянтів, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

На переконання апелянтів, суд не надав належну оцінку показам свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Вказують, що судово-медичні експертизи, згідно Закону України «Про судову експертизу», - виконують виключно державні спеціалізовані установи, але висновок судово-медичного експерта №48 від 15 червня 2018 року, виконаний не державою, а комунальною установою, яка є власністю територіальної громади.
Зазначають, що у слідчому протоколі огляду місця ДТП від 28 квітня 2018 року неправильно зафіксовані фактичні дані, на підставі яких було виготовлено висновок транспортно - трасологічної експертизи №284 від 06 червня 2018 року, який не відповідає дійсності, є хибним та необ`єктивним.

Апелянти вказують, що ОСОБА_5 не винуватий в даній події, не скоював інкримінованих порушень ПДР, які привели до гибелі людини, а також вважають, що був третій невстановлений учасник події невідомий мотоцикліст, який збив їхавших в одному напрямку, один за одним, ОСОБА_11 і ОСОБА_5 .
Апелянти вважають, що сукупність наданих стороною обвинувачення доказів поза розумним сумнівом не доводить винуватості ОСОБА_5 і не може бути визнана для ухвалення обвинувального вироку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_5 28 квітня 2018 року, близько 14 години 00 хвилин, в м. Новий Буг Миколаївської області, керував мотоциклом «Viper V250CR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, рухаючись по проїжджій частині провулку Галерейного з боку вул. Івана Франка в напрямку вул. Водороздільної, грубо порушив п.1.3 ПДР України, будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги цих Правил, в порушення п.п. 1.5, 11.13 ПДР України, виїхав на пішохідну доріжку, яка пролягає вздовж мосту по провулку Галерейному, чим створив реальну небезпеку, що загрожувала життю та здоров`ю пішоходів, та, при зміні дорожньої обстановки, а саме, появі на шляху руху іншого транспортного засобу, яка загрожувала безпеці дорожнього руху і змушувала водія зупинитися, в порушення п.12.3 ПДР України, не вжив негайних заходів до зупинки транспортного засобу, а продовжив рух по пішохідній доріжці, ширина якої не дозволяла йому дотриматись безпечного інтервалу, тим самим порушив п.13.1 ПДР України, створив аварійно - небезпечні умови для подальшого руху, внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом «Viper ZS 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який, від отриманих тілесних ушкоджень, загинув на місці пригоди.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній сказі, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, як встановлено в ході апеляційного розгляду, в цьому кримінальному провадженні суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15 березня 2019 року, суддею Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_12 був заявлений самовідвід у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в обґрунтування якого вказала, що приймала участь в кримінальному провадженні №№0000213, як слідчий суддя.

Ухвалою Новобузького районного суду від 03 квітня 2019 року та ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2019 року у задоволенні заяв про самовідвід судді ОСОБА_12 у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було необґрунтовано відмовлено.

В подальшому суддею ОСОБА_12 в цьому кримінальному провадженні було ухвалено вирок стосовно ОСОБА_5 , яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 25 січня 2019 року ОСОБА_12 , як слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області, розглядала скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Новобузького ВП ГУНП ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження №0000213 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 квітня 2018 року близько 14 години на провулку Галерейний в м. Новий Буг Миколаївської області за участю мотоцикла «Viper V250CR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та мопеда «Viper ZS 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 . В результаті розгляду, скаргу ОСОБА_5 було задоволено та скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000213. В мотивувальній частині ухвали, слідчим суддею ОСОБА_12 було надано оцінку діям слідчого щодо зібрання доказів, які він здобув в ході досудового розслідування, більша частина яких зібрана в кримінальному провадженні № 0000123 від 28 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також здійснено аналіз обставин та доказів на яких ґрунтується обвинувачення за даним кримінальним провадженням.

Окрім того, в процесі дослідження кримінального провадження №0000213 встановлено, що 25 липня 2018 року постановою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 об`єднані кримінальні провадження №0000213 за ч. 2 ст. 286 КК України та №0000212 за ч. 1 ст. 286 КК України та привласнений номер №0000123. 25 липня 2018 року постановою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 виділені з матеріалів досудового розслідування за №0000123 матеріали досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та зареєстровані за №0000213.

З урахуванням викладеного, та беручи до уваги, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий суд незалежним і безстороннім судом, вимоги щодо розгляду провадження на основі суворого додержання законності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суддя ОСОБА_12 не могла брати участь у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та підлягала відводу.

Таким чином, вирок стосовно ОСОБА_5 ухвалений незаконним складом суду, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 та п.2 ч. 1 ст. 415 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що в свою чергу є безумовною підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи та постановленні вироку було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим відповідно до положень п.п.1, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412, ст. 415 КПК України вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого та його захисника підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, питання щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, апеляційним судом не перевіряються, відповідно до приписів ч. 2 ст. 415 КПК України.

Разом з тим, під час нового судового розгляду суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :

Спільну апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року, стосовно ОСОБА_5 - скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді