У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6426/20

№ 1-кс/183/1641/20

24 листопада 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що 17 липня 2020 року приблизно о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_4 проходив поблизу буд. № 2 по вул. Горького в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки ВАЗ 21043 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобілю.
17 липня 2020 року приблизно о 00 год. 25 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу буд. № 2 по вул. Горького в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою знайденого на землі каменю розбив скло на водійській дверці, таким чином проник в салон автомобіля марки ВАЗ 21043 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з нього наступне майно: спортивну сумку марки «REEBOOK», в якій знаходились інструменти: ключ ріжково-накидний на 13 мм марки «DROP FORGED» вартістю 17 грн. 90 коп.; ключ ріжково-накидний на 10 мм марки «CHROME VANADIUM» вартістю 13 грн. 43 коп.; ключ ріжково-накидний на 13 мм марки «CHROME VANADIUM» вартістю 17 грн. 90 коп.; ріжковий ключ на 16 і 17 мм марки «MADE IN USER» вартістю 9 грн. 81 коп.; ключ ріжково-накидний на 13 мм марки «KING ROY 18101 GERMANY» вартістю 15 грн. 21 коп.; ріжковий ключ на 15 мм з номером № 7811-0021 вартістю 8 грн. 22 коп.; ключ ріжково-накидний на 11 мм марки «INTER TOOL» вартістю 16 грн. 11 коп.; ріжковий ключ на 17 мм марки «CHROME VANADIUM» вартістю 8 грн. 91 коп.; ключ ріжково-накидний на 7 мм марки «DROP FORGED» вартістю 8 грн. 25 коп.; ріжковий ключ на 17 і 19 мм вартістю 8 грн. 25 коп.; ріжковий ключ на 10 і 12 мм марки «GEDOKE» вартістю 11 грн. 55 копі.; розвідний ключ на 19 мм вартістю 82 грн. 50 коп.; розвідний ключ на 30 мм вартістю 94 грн. 38 коп.; розвідний ключ на 36 мм вартістю 164 грн. 05 коп.; аерозольний балончик «Мастило рідкий ключ» марки NM40 вартістю 28 грн. 95 коп.; ізоляційну стрічку чорного кольору вартістю 43 грн. 43 коп.; ключ шестигранний на 10 мм вартістю 12 грн. 55 коп.; ключ шестигранний на 6 мм вартістю 7 грн. 43 коп.; рулетку вимірювальну вартістю 35 грн. 80 коп.; кельму штукатурну вартістю 48 грн. 25 коп.; фільтр паливний вартістю 24 грн. 13 коп.; рукавички в крапку ПВХ помаранчеві вартістю 9 грн. 65 коп.; плоскогубці вартістю 30 грн. 83 коп.; ключ для затиску патрона дрилі вартістю 8 грн. 95 коп., яке належать ОСОБА_7 .
Після чого, утримуючи при собі вказане майно ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 726 грн. 41 коп.
ОСОБА_4 , 07 серпня 2020 року, приблизно о 23 год. 20 хв. проходив поблизу магазину «Спорт товари», який розташований по вул. Гетьманській в м. Новомосковську, Дніпропетровської області, де побачив на лавці сплячого ОСОБА_8 , у кишені шортів якого знаходився мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з кишені ОСОБА_8 .
Так, 07 серпня 2020 року приблизно о 23 годині 24 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись поряд з лавкою поблизу магазину «Спорт товари» по вул. Гетьманській в м. Новомосковську, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з лівої кишені шортів ОСОБА_8 мобільний телефон марки «NOKIA 216» (PM-1187) Dual SIM, вартістю 811 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» та карта пам`яті MicroSD 8 GB, вартість яких визначити не надається за можливе. Після чого, утримуючи при собі вказане майно ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 811 грн.
Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушеннях визнав, проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою, просить обрати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 , що забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків, можливо і заставу застосувати., крім того, має місці соціальні зв`язки, матір.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

17 листопада 2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що слідчим не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_4 , тому суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких та тяжких злочинів, також суд враховує, що 16 липня 2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 186 КК України, що свідчить про те, що незважаючи на притягнення до відповідальності ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та продовжує вчиняти аналогічні корисливі злочини, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення. Але наявність вказаного ризику не є достатнім на необхідним для застосування ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд враховує показання ОСОБА_4 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про відсутність у нього наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того, слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінальних правопорушень у короткий проміжок часу, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_4 судом не встановлена.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

При цьому суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Також суд, оцінивши доводи, викладені у клопотанні захисника ОСОБА_6 щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту, вислухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню.

Враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає його обґрунтованим та достатнім для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 і,цілодобово,строком два місяці.

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1