№ 336/4571/20
№ 1-в/336/160/2020
22 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання на підставі ст.. 80 КК України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, засудженого 25.04.2001 р. вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України (ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України 1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,
Начальник Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду із вищевказаним поданням.
В поданні зазначає, що 10.08.2005 р. Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області отримано та прийнято до виконання за вих.. № 9621-17 справа № 5-210/05 від 10.08.2005 р. вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (Постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справа № 5-210/05 від 28.06.2005 р.) відносно ОСОБА_4 ..
Під час вивчення матеріалів, які надійшли з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та містять розпорядження від 10.08.2005 р. про виконання вироку суду від 25.04.2001 р., встановлено, що на підставі розпорядження про виконання вироку суду, на той час Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій обл.. ОСОБА_4 було оголошено у розшук та з метою встановлення його місцезнаходження було заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 52971604 (50240804) від 23.04.2008 р.. На теперішній час вирок суду не виконано, місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено. В період часу з 23.04.2008 р. до теперішнього часу в рамках оперативно-розшукової справи проводились заходи, направлені на встановлення місцезнаходження засудженого та отримання інформації відносно нього, які бажаного результату не дали.
Посилаючись на ст. 80 КК України, начальник Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , засудженого 25.04.2001 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України (ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України 1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням на 2 роки, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2005 р. випробувальний термін за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання.
Прокурор у судовому засіданні просив подання задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду подання повідомлявся у встановленому порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою, що міститься в матеріалах провадження м. Запоріжжя, вул. Балкова, 20, яка повернулася до суду у зв`язку з відсутністю адресату.
Вивчивши подання, з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 був засуджений 25.04.201 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України (ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України 1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням на 2 роки, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2005 р. випробувальний термін за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст.. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст.. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2001 року, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.. 80 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2001 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України (ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України 1960 р.), від відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням на 2 роки, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1