Справа № 524/8373/20
Провадження № 1-кс/524/3335/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0003175 від 14.12.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0003175 від 14.12.2020 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 14.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особами, що керують транспортним засобом.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14.12.2020 року близько 05 год. 40 хв. в м. Кременчуці сталася ДТП, під час якої зіткнулися автомобіль MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по вул. Вадима Пугачова в напрямку від вул. Київської до вул. Бетонної та автомобіль OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виїхав з вул. Хорольскій, здійснюючи маневр повороту ліворуч в напрямку вул. Бетонна, перетинав проїжджу частину вул. Вадима Пугачева зліва направо відносно напрямку руху автомобіля MITSUBISHI LANCER. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, компресійний перелом хребта, госпіталізована до КМНП ЛІЛ «Кременчуцька», та водій автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритий перелом спинки носа, ушиб грудини.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2020 року вилучено транспортний засіб автомобіль OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 7.

14.12.2020 року постановою слідчого визнано автомобіль OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 речовим доказом.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вилученого автомобіля OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме: експертизу технічного стану транспортного засобу та інші слідчі дії та експертні дослідження, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування.

Вислухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання, власника майна, який не заперечував проти накладення арешту на час досудового розслідування, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. Транспортний засіб автомобіль OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , на який просить накласти арешт слідчий, відповідають критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки слідчим призначені експертизи, які на даний час не проведені, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій, в тому числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0003175 від 14.12.2020 року, задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій, в тому числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Визначити місцем зберігання вилученого автомобіля OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_2 майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1