-Справа №760/3506/18 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2003/2020 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000608 від 19.01.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 04.07.2013 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю в 2 роки;
- 12.08.2015 Маловисковським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.08.2017 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю в 3 роки;

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2017, остаточно призначене ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців.

Строк покарання обвинуваченому Овчі ОСОБА_10 рахується з 19.01.2018, зараховано в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього його ув`язнення з 08.04.2017 по 20.06.2017 включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі та зараховано до строку покарання попереднє ув`язнення з 21.06.2017 по 22.08.2017 включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі;

вирішено питання про речові докази;

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 19 січня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи на території наземного пішохідного переходу «Конкорс» вокзального комплексу станції «Київ-Пасажирський», що розташований за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, з метою незаконного заволодіння чужим майном, відкрито викрав належну потерпілій ОСОБА_11 сумку, в якій знаходились її особисті речі, чим завдав останній матеріальних збитків на загальну суму 17 200 гривень.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 з доповненнями, останній просив переглянути вирок від 24.02.2020 та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Обвинувачений ОСОБА_9 в поданих апеляційних скаргах порушував питання про його участь при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Натомість, в судовому засіданні, яке відбулось 29.09.2020 року за участі обвинуваченого ОСОБА_9 останнім заявлено клопотання про те, що він не бажає в подальшому приймати участь в судових засіданнях при розгляді його апеляційної скарги, що підтверджується аудіо -відеозаписом вказаного судового засідання, а тому колегія суддів, з урахуванням думки прокурора, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого без його участі в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно вимог частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених в сукупності та наведених у вироку доказах.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в суді пояснила, що 19 січня 2018 року разом зі своїм чоловіком, близько 14-00год. перебували на залізничному вокзалі ст. Київ-пасажирський,з метою подальшого слідування до місця проживання в м. Маріуполь. Вони піднялись на другий поверх до залу очікування, чоловік стояв біля переходу і біля нього знаходились їх речі, а саме 2 дорожні сумки та 1 сумка з ноутбуком. В цей час до чоловіка звернувся незнайомий чоловік та запитав котра година,одночасно з цим раптово підбіг молодий чоловік, який схопив сумку з ноутбуком і побіг до переходу вниз. Інший чоловік також швидко пішов з місця події. Вона та її чоловікв силу свого віку не змогли побігти за ними. Через деякий час до них підійшли працівники поліції, яким вони повідомили про крадіжку їх речей, а також вона вказала, що молодий чоловік, який викрав її сумку, був одягнутий в білі кросівки. Працівники поліції попросили пройти з ними, вони спустились на 10 колію,де вона побачила саме того хлопця в білих кросівках, який викрав сумку та іншу особу, яка зверталась з питанням до її чоловіка, якого вона також запам`ятала,бо він був «кавказької» національності. Як вона пізніше дізналася, хлопець, що був одягнутий в білі кросівки є ОСОБА_9 , який вів себе агресивно і весь час звертався до іншого затриманого і просив щоб той взяв все на себе. Також була при цьому хлопцеві і її сумка. При цьому потерпіла в судовому засіданні наполягала на тому,що впізнає обвинуваченого як особу, яка викрала її сумку.
З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що в січні2018 року вінпрацював оперативним працівником карного розшуку в поліції. З метою виявлення осіб, які займаються викраденням чужого майна на території залізничного вокзалу в м. Києві, перебували разом з іншими співробітниками 19 січня 2018 року в районі залу очікування «Конкорс» залізничного вокзалу. Звернули увагу на раніше незнайомого їм ОСОБА_13 та ще одного чоловіка «кавказької зовнішності», які вели себе підозріло, ходили по вокзалу та придивлялись до речей пасажирів, показували один одному пальцями на людей. Після чого він побачив, як один з вказаних чоловіків підійшов до пасажира похилого віку і щось запитав, а в цей час обвинувачений ОСОБА_9 підбіг та вхопив сумку, яка стояла поруч і швидко попрямував вниз по переходу до колій. Пасажир спочатку намагався за ним бігти, але потім повернувся до своїх речей. Коли вони стали переслідувати обвинуваченого і він це виявив, то викинув сумку під східці переходу, але його колега наздогнав обвинуваченого на 10 колії та затримав. Обвинувачений при цьому вів себе зухвало, пручався, погрожував. Після цього вони викликали слідчо оперативну групу, яка при огляді викраденої сумки встановила, що у сумці знаходився ноутбук, гаманець жіночий з банківськими картками та дві рожеві листівки. При цьому свідок ОСОБА_12 вказав, що саме обвинувачений відкрито викрав майно потерпілої, оскільки він був весь час у його полі зору.
Аналогічні показання також були надані в суді першої інстанції свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які також вказували, що у двох пасажирів похилого віку на залізничному вокзалі сумка з ноутбуком була викрадена саме ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.01.2018 року, на ділянці території - на колії № 10 Центрального вокзалу станції Київ-пасажирський виявлено чоловіка, який назвався ОСОБА_9 , в правій руці який тримав сумку чорного кольору для ноутбуку і який повідомив, що сумка йому не належить. При відкритті сумки був виявлений ноутбук марки « НР» сірого кольору .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.01.2018 року із фототаблицею до вказаного протоколу, потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй 4-х осіб чоловічої статі, вказала на особу під № 3, яка викрала у неї сумку з ноутбуком. Впізнаною особою виявився ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.01.2018 року із фототаблицею до вказаного протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_16 серед представлених йому 4-х осіб чоловічої статі вказав на особу під № 2, яка у його дружини ОСОБА_11 відкрито викрала сумку з ноутбуком . Впізнаною особою виявився ОСОБА_9 .

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186 КК України. Суд першої інстанції належним чином обґрунтував свої висновки, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і колегія суддів погоджується з вказаними висновками.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд урахував усі обставини кримінального провадження, а саме обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, його тяжкість, яке є умисним тяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних кримінальних правопорушень проти власності, через нетривалий проміжок часу після постановлення попереднього вироку знову скоїв умисний злочин, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, призначене ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 186 КК України та остаточне покарання, призначене на підставі ст. 71 КК України за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України. Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить доводів на обгрунтування підстав для скасування чи зміни вирокуСолом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року.

За таких обставин вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому вирок залишає без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 3-х місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4