УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/5289/20 (провадження № 1-кп/201/1284/2020), відомості про яке 14 квітня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808, стосовно:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кравцівка, Царичанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська здійснюється розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На вирішення учасників кримінального провадження було поставлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні та продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу.

Потерпілий вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишив на розсуд суду.

У судовому засіданні захисники адвокати ОСОБА_6 і ОСОБА_5 заперечували проти продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, про які зазначав прокурор, та з врахуванням міцних соціальних зав`язків обвинуваченого, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи свого захисника, а обвинувачений ОСОБА_7 залишив розгляд даного питання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 25 вересня 2020 року.

Таким чином, вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді шести років позбавлення волі, судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, характер інкримінованого обвинуваченому діяння і тяжкість можливого покарання, що йому загрожує, останній перебуваючи на свободі буде мати можливість незаконно вплинути на свідків та інших учасників кримінального провадження, ухилитися від явки до суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в свої сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, є 20 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1