Справа № 461/4918/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2020 року Галицький районний суд міста Львова

у складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисників обвинуваченої - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 08.04.2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Березини Радивилівського району Рівненської області, громадянки України, українки, освіта вища економічна, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимої, депутата Львівської обласної ради,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що у період з 26.12.2013 по 31.12.2018, перебуваючи на посаді начальника управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку (попередня назва - Департамент економічної політики) Львівської міської ради, здійснюючи свою діяльність за адресою: м. Львів, пл. Галицька, 15, перебуваючи за вказаною адресою, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій та функції представника місцевого самоврядування, тобто яка здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу і визначає міру відповідальності керівників структурних підрозділів, підписує в межах компетенції управління накази та організовує перевірку їх виконання, несе персональну відповідальність перед міською радою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи про обов`язковість вимог Методики від 07.06.2007 № 897 при розрахунку розміру орендної плати за Договорами оренди, при цьому, маючи реальну можливість належним чином виконувати свої обов`язки щодо забезпечення належного визначення розміру орендної плати за користування майном територіальної громади міста Львова, в порушення п. 2.1.3 та п. 2.1.4 Методики від 07.06.2007 № 897 при розрахунку розміру орендної плати за договорами №№ Л-9562-15, Л-11166-18, Г-9227-14, Ш-9917-15, Ш-11520-18, Г-8913-18, Ф-9517-15, Ф-10011-16, Г-10095-16, договором № Г-8456-12 (Д-15) про внесення змін до договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 17.10.2012 № Г-8456-12, договором № С-10249-16 (Д-18) про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № С-10249-16 від 25.11.2016, для частини об`єкту оренди площею 70 кв.м. застосувала орендну ставку у розмірі 2% від вартості майна, а для іншої частини об`єкту оренди - 6% від вартості майна, замість застосування орендної ставки у розмірі 6% до загальної площі об`єктів оренди за вказаними договорами, що призвело до недоотримання загальним фондом міського бюджету коштів в загальній сумі 1 098 146, 85 гривень, а також в порушення вказаних вимог Методики при розрахунку розміру орендної плати за договорами №№ Л-10426-17, З-8914-13, Г-9422-15, Ш-9338-15, Ш-10966-18 для частини об`єкту оренди площею 50 кв.м. застосувала орендну ставку у розмірі 2% від вартості майна, а для іншої частини об`єкту оренди - 6% від вартості майна, замість застосування орендної ставки у розмірі 6% до загальної площі об`єктів оренди за вказаними договорами, що призвело до недоотримання загальним фондом міського бюджету коштів в сумі 90 901, 84 грн., що загалом призвело до недоотримання загальним фондом міського бюджету коштів в загальній сумі 1 189 048, 69 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно ст. 129 Конституції України, норм КПК України, основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню.

Вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового розгляду з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу УIII Конституції України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Постанова Пленуму Верховного суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» зазначає, що визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно частин 1, 2 статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом ; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обставини, викладені органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо звинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, не підтверджуються доказами та документами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні винною у скоєному злочині себе не визнала та пояснила наступне. На посаді начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради працює з серпня 2013 року по даний час. До повноважень на вказаній посаді входить керівництво діяльністю управління, організація роботи управління та розподіл повноважень між працівниками управління. ОСОБА_6 зазначила, що від імені управління комунальної власності укладала договори оренди комунального майна. Однак, до її повноважень не входило здійснювати розрахунок орендної плати за договорами оренди, оскільки дані повноваження входили до компетенції працівників сектору оформлення договорів оренди відділу регулювання орендних відносин Управління комунальної власності, а саме: завідувача цього сектору, провідного спеціаліста. Зокрема, Положенням про сектор регулювання та укладення договорів оренди передбачено, що працівники сектору здійснюють підготовку договорів оренди, які укладає управління комунальної власності. Також, Наказами начальника управління комунальної власності передбачено, що підготовкою договорів оренди займається працівник сектору регулювання та укладення договорів оренди. Процедура підготовки договору передбачає його візування працівником, який підготував договір, керівником відділу оренди, юридичного відділу та фінансово-розрахункового відділу. Усі вказані працівники перевіряють договір на предмет дотримання вимог чинного законодавства, а також, на предмет дотримання вимог рішень Львівської міської ради. Лише після цього договір оренди надається для підписання керівнику управління. ОСОБА_6 зазначила, що не здійснює розрахунок орендної ставки у жодному з договорів оренди, оскільки це не входить у її посадові обов`язки. Щодо суми нарахувань орендної плати ОСОБА_6 пояснила, що Управління комунальної власності здійснює нарахування орендної плати на підставі ухвали Львівської міської ради, яка регулює відносини у сфері орендних відносин, а також, на підставі постанови Кабінету Міністрів України, у відповідності до якої розроблялась відповідна ухвала Львівської міської ради. В даній редакції стосовно громадських організацій ставки застосовуються з 2009 року. З цього ж року і до сьогодні управлінням комунальної власності було укладено близько 100 договорів, розрахунок орендної плати в яких здійснювався за аналогічним підходом: підвищена орендна ставка в розмірі 6% не застосовувалася до всієї площі, а лише щодо тієї площі, яка перевищувала нижній пільговий поріг, тобто більше 70 кв.м. Такий підхід застосовувався до всіх без виключення договорів оренди, укладених з громадськими організаціями, а не вибірково, як вважає прокурор. Окрім того, ОСОБА_6 повідомила, що частина договорів, які прокуратура вважає такими, що укладені з порушенням Методики нарахування орендної плати, не укладались як нові, а на підставі наказу начальника УКВ продовжувався термін дії укладених раніше договорів. І вона як керівник УКВ не могла при продовженні терміну дії договорів оренди вносити зміни у договір в частині застосування орендних ставок, якщо сама методика не змінювалась. ОСОБА_6 також зазначила, що з 2009 року посадові особи Управління комунальної власності готували та укладали договори за аналогічною Методикою. І коли вона прийшла на роботу в Управління, наприкінці 2013 року було розпочато перевірку ДФІ у Львівській області. ДФІ також здійснювала перевірку договорів оренди, в тому числі, укладених з громадськими організаціями. Зокрема, було проведено перевірку договорів оренди з громадськими організаціями ГО «Здорова Галичина», ГО «Самопоміч», а також ГО «ВО Свобода». За результатами проведеної перевірки спеціалісти ДФІ не мали жодних зауважень щодо застосування орендних ставок на нерухоме майно. ОСОБА_6 зазначила, що у неї не було жодних підстав змінювати методику нарахування орендної плати та застосовувати таку методику по іншому, ніж застосовувалось до зайняття ОСОБА_6 посади начальника управління. Також ОСОБА_6 зазначила, що договори оренди з громадськими організаціями були предметом судових розглядів, де позивачами були Управління комунальної власності та представники прокуратури, які позивалися з орендарями громадськими організаціями про стягнення орендної плати, нарахування якої здійснювалось згідно ухвали ЛМР № 897. У вказаних справах прокурор, здійснюючи розрахунок позовних вимог, а саме: заборгованості по орендній платі, виходив з тієї ж самої Методики, яку використовувало в своїй діяльності Управління комунальної власності. Договори оренди з громадськими організаціями були предметом контролю зі сторони органів прокуратури, органів міліції, а також, Львівської міської ради. ОСОБА_6 також зазначила, що аналогічна Методика розрахунку орендної плати за державне майно була затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 в редакції 2006 року. Цією методикою передбачено, що для розміщення творчих спілок, громадських, релігійних та благодійних організацій на площі, що не використовується для підприємницької діяльності і становить не більше 50 кв.м., річна орендна ставка становить 3 %, а на площу, що перевищує 50 кв.м. 7%. У зв`язку із чим, після проведення перевірки Східним офісом Держаудитслужби Управління комунальної власності звернулось до Фонду Держмайна України за відповідними роз`ясненнями, як застосовувати Методику, затверджену Львівською міською радою. Фонд Держмайна України з цього приводу роз`яснив, що підвищена орендна ставка не застосовується до всієї площі, а лише до тієї площі, що перевищує нижній пільговий поріг (тобто, більше 70 кв.м. для майна територіальної громади міста Львова). Також ОСОБА_6 зазначила, що в 2007 році ФДМУ вже висловлював аналогічну позицію у своєму листі-роз`ясненні, і ця позиція є сталою з 2007 року. А тому, в Управління комунальної власності не було підстав застосовувати Методику розрахунку орендної ставки так, як вважає прокуратура. ОСОБА_6 також вказала, що Управління комунальної власності оскаржувало до адміністративного суду вимогу Східного офісу Держаудитслужби. І не зважаючи на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду, підтриманим апеляційним судом, було відмовлено у задоволенні позову Управління комунальної власності Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування вимоги Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, однак, ОСОБА_6 зазначила, що суд не розглядав та не встановив факту неправильності нарахування орендної плати. В рішенні адміністративного суду зазначено, що правомірність оскаржуваної вимоги повинна перевірятися у справі за позовом Держаудитслужби до установи, діяльність якої перевіряли. Однак, до сьогоднішнього дня Держаудитслужба жодних таких позовів до Управління комунальної власності не подавала. Разом з тим, ОСОБА_6 зазначила про оскарження в касаційному порядку вказаних рішень адміністративного суду. Таким чином, ОСОБА_6 вважає, що орендна плата по зазначених в обвинувальному акті договорах оренди розраховувалась правильно, у відповідності до Методики, затвердженої Львівською міською радою. ОСОБА_6 вважає себе не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та просить її виправдати.

Відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів . Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених ст. 91 КПК України покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відтак, суд з врахуванням норм процесуального закону, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду наступні докази обвинувачення, прийшовши до наступних висновків.

Сторона обвинувачення покликається як на докази винуватості ОСОБА_6 на наступні документи.

Так, прокурором подано в якості доказу повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2019р., Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області інформувало прокуратуру Львівської області про те, що ними було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за період з 01.01.2014р. по 31.12.2018р. Проведеною ревізією встановлені порушення фінансової дисципліни, що призвели до втрат на загальну суму 2886485,92 грн., з яких усунуто на суму 159806,61 грн. До вказаного повідомлення було надано матеріали ревізії фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на 246 арк.

Згідно Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за № 08.08-20/1 від 07.03.2019р. було встановлено порушення при застосуванні Методики від 07.06.2007 № 897 при наданні в оренду приміщень під розміщення творчих спілок, політичних партій, а також громадських організацій (стор.69-77 Акту). Зокрема, було зроблено висновки про те, що в порушення п.2.1.3 та 2.1.4 Методики від 07.06.2007р. № 897 Управлінням при розрахунку розміру орендної плати за відповідними договорами оренди для частини об`єкту площею 70 кв.м. неправильно застосовано орендну ставку у розмірі 2 % від вартості майна, а для іншої частини об`єкту, що перевищує площу 70 кв.м., застосовано орендну ставку в розмірі 6 % від вартості майна. При цьому, на переконання ревізорів орендна ставка у розмірі 6 % повинна була бути застосована до вартості загальної площі об`єкта оренди, якщо об`єкт оренди має площу понад 70 кв.м. Ревізією було встановлено, що аналогічним чином було розраховано розмір орендної плати за 17 договорами оренди нерухомого майна, а також за 2 договорами суборенди нерухомого майна. За результатами ревізії встановлено, що через невірний розрахунок розміру орендної плати за договорами оренди та суборенди нежитлових приміщень, які використовувались орендарями під розміщення творчих спілок, політичних партій, а також громадських організацій, загальним фондом міського бюджету недоотримано надходжень в загальній сумі 1444768,17 грн. без ПДВ. Також ревізією було встановлено, що аналогічна ситуація склалась при розрахунку розміру плати за оренду комунального майна, яке використовується для господарських потреб за 8 договорами оренди. Всього, як зазначено в акті ревізії, через невірний розрахунок розміру орендної плати за договорами оренди нежитлових приміщень, які укладені Управлінням з фізичними особами та які використовувались під господарські потреби, загальним фондом міського бюджету недоотримано надходжень в загальній сумі 147321,16 грн. без ПДВ.

В ході тимчасового доступу до речей і документів, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 27.05.2019р. в Управлінні комунальної власності Львівської міської ради, було вилучено зазначені в ухвалі Договори оренди нерухомого майна та документи, на підставі яких укладались договори, щодо яких в ході проведення ревізії було встановлено порушення розрахунку орендної плати.

На підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 09.10.2019р. про доручення проведення експертизи було проведено судово-економічну експертизу, за результатами якої складено Висновок експерта № 1324/19/568-570/571-574/575-578/579-580/581/582/583/584/20-22 від 10 квітня 2020 року. Згідно висновків, які були зроблені у цьому документі експертом Тернопільського відділення Київського НДІ судових експертиз ОСОБА_9 , документально підтверджуються висновки ревізії фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради згідно акту перевірки від 07.03.2019 № 08.08-20/1, у частині, що стосується недоотримання загальним фондом місцевого бюджету Львова, в порушення вимог п.2.1.3 та 2.1.4 Методики від 07.06.2007р. № 897, надходжень в загальній сумі 1457387,82 грн. через невірний розрахунок розміру орендної плати за договорами оренди нерухомого майна, а також за договорами суборенди нерухомого майна, які використовувались орендарями під розміщення творчих спілок, політичних партій, громадських організацій. Також експертом зроблено висновки про те, що документально підтверджуються висновки ревізії фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради згідно акту перевірки від 07.03.2019 № 08.08-20/1 у частині, що стосується недоотримання загальним фондом місцевого бюджету Львова, в порушення вимог п.2.1.3 та 2.1.4 Методики від 07.06.2007р. № 897, надходжень в загальній сумі 147320,37 грн. через невірний розрахунок розміру орендної плати за договорами оренди нерухомого майна, які укладені Управлінням з фізичними особами та які використовуються під господарські потреби.

Аналізуючи інформацію, яка міститься в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2019р. Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, матеріали ревізії фінансово-господарської діяльності, проведеної в Управлінні комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, а також матеріали експертизи, суд приходить до наступних висновків.

У вказаних документах зазначається порушення вимог п.2.1.3 та 2.1.4 Методики від 07.06.2007р. № 897.

Так, 07.06.2007р. Львівська міська рада прийняла ухвалу № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м.Львова», якою було затверджено нормативні документи, що регулюють відносини оренди майна територіальної громади м. Львова: Положення про оренду майна територіальної громади м.Львова (додаток 1) та Методику розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова (додаток 2). Вказана ухвала неодноразово зазнавала змін. 27.06.2013 Львівською міською радою було прийнято ухвалу № 2472, якою внесено зміни до ухвали міської ради від 07.06.2007 № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова», зокрема, додатки 1, 2 було викладено у новій редакції.

Пункти 2.1.3 та 2.1.4 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м.Львова (додаток 2) в редакції ухвали від 27.06.2013 діяв в період 2014-2018 років, за який проводилась ревізія фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності. Орендні ставки в редакції від 27.06.2013р., які були встановлені у пункті 94 додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, застосовувались у такій же редакції згідно ухвали № 2569 від 09.04.2009р., та були передбачені у пункті 29 додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова.

У відповідності до пункту 2.1.3 Методики від 07.06.2007р. № 897 в редакції, яка діяла в обревізований період, розмір річної орендної плати за оренду цілісних майнових комплексів, об`єктів нерухомого майна, а також окремого індивідуального майна визначається за формулою: Оп.р. = Воц* Сор., де Оп.р. розмір річної орендної плати за оренду цілісних майнових комплексів, об`єктів нерухомого майна, а також окремого індивідуального майна; Воц вартість орендованого майна, визначена способом проведення незалежної оцінки, грн.; Сор орендна ставка, визначена згідно з додатком 2 до цієї Методики.

У відповідності до пункту 2.1.4 Методики від 07.06.2007р. № 897 в редакції, яка діяла в обревізований період, розмір місячної орендної плати за перший місяць після укладення договору оренди чи перегляду розміру орендної плати розраховується за формулою: Оп.м. = Оп.р. /12* Іп.р. * Ім, де Оп.м. розмір місячної орендної плати за перший місяць після укладення договору оренди чи перегляду розміру орендної плати; Оп.р. річна орендна плата, визначена за цією Методикою, грн.; Іп.р. індекс інфляції за період з дати проведення незалежної оцінки до дати укладення договору оренди або перегляду розміру орендної плати; Ім індекс інфляції за перший місяць оренди.

Таким чином, на визначення розміру річної орендної плати впливає вартість орендованого майна та орендна ставка. У наданих стороною обвинувачення документах ставиться під сумнів правильність застосування орендної ставки, яка визначається згідно з додатком 2 до цієї Методики. На визначення розміру місячної орендної плати впливає визначений у відповідності до п.2.1.3. розмір річної орендної плати та індекс інфляції.

У відповідності до пункту 94 додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова в редакції, яка діяла з 27.06.2013р., при наданні в оренду нерухомого майна для творчих спілок, політичних партій, громадських організацій на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності і становить не більше 70 кв.м., застосовується орендна ставка 2%, а на площі понад 70 кв.м. застосовується орендна ставка 6 %.

Відповідно до пунктів 78 та 79 додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова в редакції, яка діяла з 27.06.2013р., при наданні в оренду приміщень під господарські потреби мешканців будинку площею не більше як 50 кв. м. застосовується орендна ставка 2%, при наданні в оренду приміщень під господарські потреби мешканців будинку площею 50 кв. м та більше застосовується орендна ставка 6 %.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який був чинний в період 2014-2018 років, методика розрахунку орендної плати для об`єктів, що перебувають в комунальній власності, визначається на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», Фонду Державного майна України були надані повноваження давати роз`яснення з питань застосування методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна. У п.27 додатку 2 до вказаної постанови в редакції, що діяла на час надання роз`яснень щодо її застосування Фондом Державного майна України, було зазначено, що 3 % орендна ставка застосовується за розміщення творчих спілок, громадських, релігійних та благодійних організацій на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності і становить не більш як 50 кв.м., а на площі понад 50 кв.м. застосовується орендна ставка 7%.

Таким чином, формулювання застосування орендних ставок за оренду творчими спілками, громадськими організаціями державного майна, що було визначене в постанові КМУ від 04.10.1995 № 786, та формулювання застосування орендних ставок за оренду творчими спілками, політичними партіями та громадськими організаціями майна комунальної власності, що було визначене в редакції Ухвали Львівської міської ради № 2472 від 27.06.2013, є ідентичними.

Як вбачається із листа від 15 червня 2007 року № 10-16-9367 Фонд Державного майна України, роз`яснив підхід до застосування орендних ставок для громадських організацій, а саме: «Для розміщення громадських, релігійних та благодійних організацій на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності і становить не більш як 50 кв.м., застосовується річна орендна ставка у розмірі 3% та 7% в частині, що перевищує 50 кв.м. Тому, наприклад, якщо громадською організацією орендується приміщення площею 65 кв.м, то для 50 кв.м застосовується пільгова ставка 3%, а для решти 65 кв.м - 50 кв.м = 15 кв.м - ставка 7 %».

Управління комунальної власності Львівської міської ради застосувало цей підхід при розрахунку орендної плати для розміщення громадських організацій, а також при розрахунку орендної плати за оренду приміщень під господарські потреби мешканців будинку.

Застосування Методики розрахунку орендної плати в частині визначення орендних ставок потребувало роз`яснень, і Управлінням комунальної власності використовувались офіційні роз`яснення Фонду державного майна України.

Окрім того, суд при ухваленні даного вироку , приймає до уваги як належні докази показання допитаних в судовому засіданні свідків, які приймали участь в процедурі підготовки та прийняття ухвал Львівської міської ради, якими були затверджені відповідні редакції Методики розрахунку орендної плати.

Свідок ОСОБА_10 ствердив, що з 2006 по 2010 роки був депутатом Львівської міської ради та членом постійної комісії комунального майна та власності. Свідок повідомив, що на засіданні комісії комунальної власності розглядались зміни до методики розрахунку орендної плати. Проект змін до попередньої ухвали обговорювався на засіданні комісії. Та змінами до методики в 2009 році було передбачено, що підвищений відсоток орендної ставки застосовувався лише до надлишкової площі.

Свідок ОСОБА_11 показав, що був депутатом Львівської міської ради та заступником постійної комісії комунального майна та власності. Свідок зазначив, що пам`ятає обговорення на засіданні комісії методики розрахунку орендної плати, коли до попередньої методики вносились зміни. Зокрема, свідок зазначив, що були пропозиції застосовувати понижену орендну ставку до всієї орендованої громадськими організаціями площі. Однак, було прийнято рішення про те, що орендна ставка 2 % застосовується до площі 70 кв.м., а все, що більше 70 кв.м., тобто за надлишок застосовується орендна ставка 6 %.

Свідок ОСОБА_12 показав, що до 2017 року перебував на посаді начальника управління комунальної власності Львівської міської ради. В 2007 році управління ініціювало затвердження Львівською міською радою нової методики розрахунку орендної плати. Однак, оскільки дана методика повинна була відповідати аналогічній методиці щодо розрахунку орендної плати за оренду державного майна, то в 2009 році управління комунальної власності ініціювало внесення змін до методики 2007 року. Свідок зазначив, що у внесених до методики змінах розуміння застосування ставок 2 % та 6 % було однозначне. 2 % застосовувалось на площу 70 кв.м., а підвищена орендна ставка 6 % застосовувалась на надлишкову площу. Іншого розуміння не було.

Свідок ОСОБА_13 , міський голова міста Львова, повідомив суду, що підвищена орендна ставка однозначно повинна застосовуватись лише на надлишкову площу, а не на усю площу. Львівська міська рада при проведенні перевірок не мала зауважень до Управління комунальної власності щодо застосування орендних ставок.

Суд надає віри показанням означених свідків, які об`єктивно відображають обставини справи, є представниками Львівської міської ради, яка безпосередньо затверджувала Методику розрахунку орендної плати; свідки, як автори проекту ухвали та особи, які мали відношення до обговорення та прийняття ухвали Львівської міської ради, пояснили, правову природу методика розрахунку та її механізм.

Свідок ОСОБА_14 , заступник начальника управління начальником відділу орендних відносин у Фонді державного майна України, повідомила, що розрахунок орендної плати щодо комунального майна здійснюється на визначених методологічних засадах, але з врахуванням методики щодо державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України. Свідок зазначила, що Управління комунальної власності Львівської міської ради зверталось до них за роз`ясненнями щодо застосування методики розрахунку орендної плати, і вони такі роз`яснення надавали.

Так, відповідно до роз`яснень ФДМУ, наданих Управлінню комунальної власності Львівської міської ради 07.05.2020, для розміщення громадської організації, яка не займається підприємницькою діяльністю, орендні ставки застосовуються диференційовано. Підвищена орендна ставка не застосовується до всієї площі, а лише до тієї площі, що перевищує нижній пільговий поріг (тобто більше 70 кв.м. для майна територіальної громади міста Львова).

Також суд враховує показання допитаних в судовому засіданні свідків працівників Управління комунальної власності, які безпосередньо застосовували Методику розрахунку орендної плати та орендні ставки.

Свідок ОСОБА_15 показала, що з 2013 року була переведена на посаду спеціаліста сектору оформлення договорів оренди. Готувала проекти договорів оренди, а саме: заповнювала проект договору, здійснювала розрахунок орендної плати. Якщо це стосувалось договорів оренди з громадськими організаціями, то розрахунок здійснювався за орендними ставками 2% та 6%. При цьому, якщо площа приміщення складала 75 кв.м., то 2% нараховувалось на площу 70 кв.м., а 6 % нараховувалось на площу 5 кв.м. Свідок зазначила, що здебільшого вони продовжували договори оренди за тією ж формулою, яка була в попередньо укладеному договорі оренди.

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що з 20 листопада 2017 року перебувала на посаді головного спеціаліста сектору оформлення договорів оренди. На вказаній посаді готувала проекти договорів, здебільшого про продовження терміну договору оренди, визначала орендну ставку, розраховувала орендну плату. На площу до 70 кв.м. застосовувала орендну ставку 2 %, на площу понад 70 кв.м. застосовувала орендну ставку 6 %. Якщо продовжували термін дії раніше укладених договорів, то методика розрахунку орендної плати в попередніх договорах була такою ж, як застосовували вони при продовженні. Свідок зазначила, що у них не виникало сумнівів щодо методики розрахунку орендної плати. І вони застосовували диференційовані орендні ставки на підставі методики.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що працює в Управлінні комунальної власності з 2007 року, в тому числі, на посаді заступника начальника управління - начальник відділу регулювання орендних відносин. Свідок також зазначила, що було дві перевірки контролюючих органів, які не виявили жодних порушень щодо застосування методики розрахунку орендної плати. Окрім того, договори оренди були об`єктом контролю органів прокуратури та міліції, які регулярно витребовували інформацію про стан розрахунків по оренді.

Свідок ОСОБА_18 зазначила, що як начальник юридичного відділу Управління комунальної власності Львівської міської ради здійснювала перевірку проектів договорів оренди на відповідність методиці розрахунку орендної плати та чинному законодавству, а також візувала договори оренди. Свідок повідомила, що договори оренди були об`єктом контролю прокуратури та контролюючих органів, які двічі на місяць витребовували інформацію по договорах. Також свідок вказала на те, що правильність застосування орендних ставок неодноразово перевірялась судами при розгляді господарських справ про стягнення орендної плати та інших справ. Свідок повідомила про роз`яснення Фонду державного майна України, як застосовувати диференційовані орендні ставки. Зокрема, свідок зазначила, що Фондом державного майна України було роз`яснено, що підвищена орендна ставка повинна застосовуватись лише до надлишкової площі, а не до усієї площі орендованого майна.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_18 є належними, допустимими та достовірними доказами у справі. Кожне із даних показань підтверджує фактичні обставини, які суд вважає за необхідне встановити. Зокрема, показання цих свідків підтверджують, що підвищена орендна ставка за оренду комунального майна творчими спілками, політичними партіями, громадськими організаціями, мешканцями будинків за оренду приміщень під господарські потреби застосовується лише щодо надлишкової площі. В своїй сукупності ці показання підтверджують правильність застосування Управлінням комунальної власності методики розрахунку орендної плати під час укладення договорів оренди майна комунальної власності.

Також судом враховуються надані стороною захисту документи, які підтверджують правильність та сталість застосування орендних ставок.

Зокрема, згідно Акту за № 06-24/27 від 03.09.2014 року в ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності за період з 01.10.2011 по 31.05.2014 року досліджувався договір оренди, укладений 11.01.2010р. між УКВ ДЕП ЛМР та ГО «Здорова Галичина». Згідно п.5.1. вказаного договору при розрахунку орендної плати застосовувались диференційовані орендні ставки: 2% на площу до 70 кв.м., та 6 % на площу понад 70 кв.м. За результатами перевірки правильності нарахування орендної плати в ході проведення ревізії порушень встановлено не було.

Відповідно до наявних у справі вимог прокурорів Сихівського, Галицького, Франківського, Шевченківського, Залізничного районів, а також вимог прокурорів прокуратури міста Львова, стан розрахунків по укладених з Управлінням комунальної власності договорах оренди був предметом постійного контролю органів прокуратури. Окрім того, прокурорами в інтересах держави в особі Львівської міської ради подавались позови про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості по орендній платі. За результатами здійснення загального нагляду органами прокуратури порушень щодо неправильного застосування орендних ставок виявлено не було.

Управління фінансів Департаменту фінансової політики Львівської міської ради та Департамент фінансової політики в 2010 та 2011 роках проводили в Управлінні комунальної власності перевірки дотримання законодавства в частині правильності визначення та зарахування до міського бюджету плати за оренду приміщень комунальної власності. За результатами цих перевірок складені довідки. Порушень щодо правильності визначення орендної плати в Управлінні комунальної власності не було виявлено.

Як вбачається з Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради за період з 01.12.2009 по 30.09.2011 року за № 06-24/ від 28.12.2011, проведеної Контрольно-ревізійним управлінням у Львівській області, в ході ревізії порушень щодо неправильного застосування орендних ставок при розрахунку орендної плати виявлено не було.

Як вбачається з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за період з 01.06.2014 по 30.11.2017 року за № 06-24/6 від 23.03.2018, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, в ході ревізії порушень щодо неправильного застосування орендних ставок при розрахунку орендної плати виявлено не було.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.08.2019р. у справі № 914/1004/19 встановлено, що між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та громадською організацією «Інститут політичних технологій» (орендар) 27.03.2019 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-11731-19, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 104,1 кв.м., розташовані за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 8. При укладенні договору в п. 5.1. сторони погодили розмір орендної плати та порядок розрахунків. Відповідно розмір орендної плати визначається відповідно до чинної Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 (зі змінами та доповненнями) і складає ((145369,84*70*0,02) + (145369,84*34,1*0,06))/12*1,005= 41 954,10 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 10 копійок) без ПДВ за перший місяць оренди. Станом на момент укладення Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-11731-19 від 27.03.2019 діяла Методика розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затверджена ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897. В рішенні зазначається, що позивач звернувся до суду з вимогою про зміну однієї з істотних умов Договору оренди, а саме, розміру орендної плати шляхом внесення зміни до пункт 5.1 договору оренди від 27.03.2019 № Г-11731-19 в редакції: «Розмір орендної плати за Об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 (зі змінами та доповненнями) і складає (145369,84*104,1*0,06)/12*1,005 = 75 043,33 грн. (сімдесят п`ять тисяч сорок три гривні 33 копійки) без ПДВ за перший місяць оренди». Однак в матеріалах справи відсутні докази зміни Методики розрахунку орендної плати, як умови внесення відповідних змін до договору оренди в частині розміру орендної плати. Суд зазначив про відсутність підстав для внесення змін до договору оренди з мотивів, наведених у позовній заяві, адже сторони договору не досягли згоди щодо внесення змін в договір і позивач не навів виняткових випадків, з якими законодавець пов`язує можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах.

Таким чином, господарський суд зробив висновок про те, що відсутні підстави для внесення змін до договору оренди в частині розрахунку орендної плати, виходячи із застосування підвищеної орендної ставки на загальну площу орендованого приміщення.

Також судом досліджено надані стороною захисту договори оренди та суборенди, а також, накази про продовження ряду договорів оренди, укладених між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та громадськими організаціями. З цих документів вбачається, що Управлінням комунальної власності було укладено договори оренди, які за своєю суттю були продовженням раніше укладених договорів. В раніше укладених договорах, термін дії яких продовжувався на підставі наказу про продовження договору оренди, формула розрахунку орендної плати включала застосування диференційованих орендних ставок, а не підвищеної орендної ставки на загальну площу орендованого приміщення.

Зокрема, судом досліджено наказ № 122-0 про продовження договору оренди від 27.04.2012 № Л-8245-12 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фондом розвитку громадських організацій «Західно-український ресурсний центр» та сам договір, Наказ № 203-0 про продовження договору оренди від 29.04.2015 № Л-9562-15 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фондом розвитку громадських організацій «Західно-український ресурсний центр» та сам договір, Наказ № 98-0 про продовження договору оренди від 21.04.2011 № Г-7800-11 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Культурно-реставраційний центр» та сам договір, Наказ № 223-0 про внесення змін до наказу від 19 травня 2014 року № 98-0 про продовження договору оренди від 21 квітня 2011 року № Г-7800-11 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Культурно-реставраційний центр» та сам договір, Наказ № 481-0 про продовження договору оренди від 02.12.2015 № Ш-9917-15 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Асоціація самоврядних ринків України» та сам договір, Наказ № 514-0 про внесення змін до наказу від 28 вересня 2018 року № 481-0 про продовження договору оренди від 2 грудня 2015 року № Ш-9917-15 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Асоціація самоврядних ринків України» та сам договір, Наказ № 481-0 про продовження договору оренди від 02.12.2015 № Ш-9917-15 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Асоціація самоврядних ринків України» та сам договір, Наказ № 514-0 про внесення змін до наказу від 28 вересня 2018 року № 481-0 про продовження договору оренди від 2 грудня 2015 року № Ш-9917-15 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Асоціація самоврядних ринків України» та сам договір, Наказ № 83-0 про продовження договору оренди від 26.12.2013 № Г-8913-13 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Львівською міською громадською організацією «Інститут політичних технологій» та сам договір, Наказ № 83-0 від 26 лютого 2019 року про продовження та внесення змін до договору оренди від 26.12.2013 № Г-8913-13 та сам договір, Наказ № 80-0 від 26 лютого 2019 року про продовження договору оренди від 18 березня 2016 року № Ф-10011-16 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Центр «Жіночі перспективи» та сам договір, Наказ №143-0 від 20 березня 2018 року про внесення змін до договору оренди від 25.11.2016 № С-10249-16 з Громадською організацією «Стимул-Львів» та сам договір, Наказ № 810-0 про продовження договору оренди від 06.09.2013 № С-8775-13 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Стимул-Львів» та сам договір, Наказ № 545-0 про продовження договору оренди від 29.03.2016 № Г-0715 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Львівською обласною організацією республіканської християнської партії та сам договір, Наказ № 420-0 про продовження договору оренди від 17.10.2012 № Г-8456-12 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Громадською організацією «Об`єднання «Самопоміч» та сам договір, Наказ № 260-0 про продовження договору оренди від 24.11.2011 № Ф-8034-11 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Об`єднанням садівників-любителів та городників Львівщини та сам договір, Наказ № 83-0 про продовження договору оренди від 26.12.2013 № Г-8913-13 між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Львівською міською громадською організацією «Інститут політичних технологій» та сам договір.

Допитані судом свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повідомили, що здебільшого відбувалось продовження раніше укладених договорів оренди, і розрахунок орендної плати здійснювався за такою ж формулою, яка була в попередньо укладеному договорі оренди.

Таким чином, аналізуючи наведені вище докази, суд приходить до переконання про неправильність та неспроможність висновків Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області щодо необхідності застосування підвищеної орендної ставки до усієї площі орендованого приміщення в зазначених в акті ревізії договорах з громадськими організаціями та зазначених в акті ревізії договорах про оренду приміщень під господарські потреби.

У зв`язку з чим, надані стороною обвинувачення в якості доказів матеріали ревізії є недостовірним доказом у справі.

Що стосується висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, суд зазначає, що даний висновок не містить відомостей, які би підтверджували, що при розрахунку орендної плати за вказаними в обвинувальному акті договорами повинна застосовуватись орендна ставка у розмірі 6 % до загальної площі об`єкта оренди. З висновку не зрозуміло, чому експерт при розрахунку орендної плати враховує лише один коефіцієнт 6 %, а не 2% та 6 %.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 роз`яснити свій висновок не змогла. Зокрема, експерт повідомила, що методику розрахунку орендної плати вона не перевіряла, розрахунки робила по своїй методиці. Експерт зазначила, що розрахунок орендної плати у представлених договорах оренди був невірний через неврахування індексу інфляції. Експерт вказала, що орендні ставки при розрахунку вона застосувала ті, які були зазначені в договорах, хоча з проведених у висновку розрахунків вбачається, що експертом застосовано виключно одну орендну ставку в розмірі 6 %, а в договорах оренди застосовуються диференційовані орендні ставки.

Окрім того, судом враховується і той факт, що експерту не надавались первинні документи бухгалтерського обліку, на підставі яких можливо було встановити дійсні суми надходжень грошових коштів за договорами оренди. У зв`язку з чим, експерт не міг встановити правильність розрахунку та суму фактичних надходжень. У відповідності до п.3.3. Розділу «ІІІ Економічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені Наказом Мінюсту № 53/5, разом з документом про призначення експертизи експерту необхідно надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять вихідні дані для вирішення поставлених питань. Ці документи експерту надаються в оригіналах або належним чином завірених якісних копіях, прошиті, прошнуровані та пронумеровані. Однак у Висновку експерта не зазначено, що такі документи йому надавалися, та не описано, які саме документи досліджувалися. У зв`язку з чим, Висновок експерта вимогам вищезазначеної Інструкції не відповідає. Також судом враховано і той факт, що серед документів, які надійшли на експертизу, не значаться також і договори оренди, в яких, в тому числі, міститься розрахунок орендної плати та застосовані орендні ставки.

Таким чином, висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, є недостовірним доказом у справі, оскільки містить неправильні розрахунки, а саме дослідження проведене експертом з грубими порушеннями Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Мінюсту № 53/5.

Також стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 надані Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року та Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі 1.380.2019.002235.

Зазначені документи в силу положень ст.85 КПК України є неналежними доказами у справі, оскільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Ці судові рішення по суті не встановлюють факту неправильності нарахування орендної плати Управлінням комунальної власності. В даних рішеннях лише зазначено, що правомірність оскаржуваної вимоги повинна перевірятися у справі за позовом Держаудитслужби до підконтрольної організації.

Таким чином, з наведених вище мотивів суд відкидає докази обвинувачення.

З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на посаді начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради з серпня 2013 року.

У відповідності до п.3.12 Положення про Управління комунальної власності Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1100 від 07.12.2007, начальник Управління комунальної власності Львівської міської ради здійснює керівництво діяльністю управління; організовує роботу та визначає міру відповідальності керівників структурних підрозділів управління та заступника начальника управління; має право притягати до дисциплінарної відповідальності визначених положенням осіб; підписує видані у межах компетенції управління накази, організовує перевірку їх виконання; організовує підготовку проектів рішень з питань, віднесених до відання управління; організовує розробку і внесення пропозицій до положення про структурні підрозділи управління та посадових інструкцій працівників управління; здійснює інші повноваження, передбачені чинним законодавством та цим Положенням.

Аналогічні повноваження передбачені п.3.14 Положення про Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 237 від 01.04.2016, п.3.6 Положення про Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1125 від 02.12.2016, а також, п.3.6 Положення про Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 410 від 19.05.2017.

Таким чином, в жодній з редакцій Положення про Управління комунальної власності Львівської міської ради не визначено компетенції начальника управління здійснювати розрахунок орендної плати за договорами оренди та застосовувати орендні ставки, як про це зазначено в обвинувальному акті.

Стороною захисту надані суду як докази накази начальника УКВ № 18-з від 04.04.2007р. та № 62-з від 26.06.2017р. «Про впорядкування процедури укладення договорів оренди». Також надані суду Положення про відділ регулювання орендних відносин управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Положення про сектор оформлення договорів оренди відділу регулювання орендних відносин Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Посадова інструкція завідувача цього сектору та головного спеціаліста.

Так, наказами начальника УКВ № 18-з від 04.04.2007р. та № 62-з від 26.06.2017р. було визначено процедуру укладення договорів оренди та призначено відповідальних осіб, зокрема, за здійснення розрахунку орендної плати за перший місяць дії договору оренди та за підготовку проекту договору оренди. В Управлінні комунальної власності Львівської міської ради є сектор оформлення договорів оренди відділу регулювання орендних відносин, до завдань та функцій якого відноситься питання підготовки проектів договорів. Працівники сектору, в силу своїх повноважень, здійснюють розрахунок орендної плати.

Наведені обставини також підтверджені показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, свідок ОСОБА_15 повідомила, що перебуваючи на посаді спеціаліста сектору оформлення договорів оренди, здійснювала підготовку проекти договорів оренди, а саме: заповнювала проект договору, здійснювала розрахунок орендної плати. Свідок зазначила, що проект договору оренди візується в керівника відділу регулювання орендних відносин, в юридичному відділі - на відповідність чинному законодавству та нормативним документам Львівської міської ради. Начальнику Управління комунальної власності договір на підпис надається заповнений, розрахунок орендної плати вже здійснений, договір завізований.

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що перебуваючи на посаді головного спеціаліста сектору оформлення договорів оренди, готувала проекти договорів, визначала орендну ставку, розраховувала орендну плату. Свідок зазначила, що договір візував завідуючий сектором оформлення договорів оренди, начальник відділу регулювання орендних відносин, начальник юридичного відділу, фінансово-розрахунковий відділ. Начальник сектору перевіряє, чи правильно нараховано орендну плату та чи правильно застосовано орендні ставки.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що працювала в Управлінні комунальної власності на посаді заступника начальника управління - начальник відділу регулювання орендних відносин. Свідок зазначила, що розрахунок орендної плати здійснює працівник сектору оформлення договорів оренди, а перевіряють договір оренди, в тому числі і правильність розрахунку орендної плати всі візуючі договір працівники.

Свідок ОСОБА_18 зазначила, що як начальник юридичного відділу Управління комунальної власності Львівської міської ради також здійснювала перевірку проектів договорів оренди на відповідність методиці розрахунку орендної плати та чинному законодавству, а також візувала договори оренди. Свідок повідомила, що безпосередню відповідальність за проект договору несе відділ орендних відносин.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 є належними та допустимими доказами у справі, оскільки підтверджують відсутність компетенції ОСОБА_6 щодо застосування орендних ставок, здійснення розрахунку та визначення розміру орендної плати у договорах оренди.

ОСОБА_6 , в силу своїх повноважень, не здійснює розрахунок орендної плати у жодному з договорів оренди, оскільки це не входить у її посадові обов`язки.

Таким чином, стороною обвинувачення під час судового розгляду не доведено факту вчинення ОСОБА_6 якихось дій чи бездіяльності, які можна кваліфікувати як неналежне виконання нею посадових обов`язків.

Також стороною обвинувачення не доведено факту недоотримання загальним фондом міського бюджету коштів в сумі 1 189 048, 69 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Суд вважає, що сторона обвинувачення не довела, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 .

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України при ухваленні вироку суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази вимогам належності, достатності та переконливості не відповідають та не підтверджують існування обставин, на які вказує сторона обвинувачення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження в ході судового розгляду, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України не знайшло свого підтвердження, оскільки відсутні належні та достатні докази її вини. Всі докази, надані стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_6 , під час дослідження та оцінки визнані судом такими, що не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про виправдання ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, в якому вона обвинувачується.

У зв`язку із виправданням обвинуваченої в задоволенні цивільного позову, поданого прокурором в інтересах Львівської міської ради, слід відмовити.

Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Також слід скасувати накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 07 травня 2020 року арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 178,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , а також арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» «TUCSON» 2007 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта при проведенні судово-економічної експертизи під час досудового розслідування у розмірі 18305,28 грн - віднести на рахунок держави.

В задоволенні поданого прокурором цивільного позову відмовити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 07 травня 2020 року арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 178,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , а також арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» «TUCSON» 2007 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику .

Суддя ОСОБА_1