Справа № 645/5750/18
Провадження № 1-кп/645/153/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою та клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває об`єднане кримінальне провадження за судовим номером №645/5750/18 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо кримінальних правопорушень, дані про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001592 від 12.07.2018 за ч.І ст.121 КК України та за №0002278 від 25.09.2018 за ч.2 ст.121 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено Немишлянським відділом поліції ГУНП в Харківській області. Так, під час проведення досудового розслідування у КП №0002278 від 25.09.2018 за ч.2 ст.121 КК України ухвалою слідчого судді Фрунзенського району м. Харкова від 19.10.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначила, що ризики, визначені судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме п.1, 5 ст.177 КПК України, не зникли, запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, який було обрано в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 1 ст.121 КК України обвинуваченим було порушено. Крім того, обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судовий розгляд не закінчено. Підстави застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не змінились та обґрунтовуються настанням таких ризиків: - переховуватися від суду, що обґрунтовується тяжкістю вчинених ним злочинів. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому є ризик, що обвинувачений, усвідомлюючи реальну можливість отримати значний термін покарання, може переховуватися від суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, до матеріалів у суді долучені та оглянуті дані про попередні судимості ОСОБА_4 . А саме вироки від :

11.11.2005 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.358, ч. 3 ст.358 КК України;

11.05.2007 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України;

11.03.2010 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.185 КК України; -

18.01.2012 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.309 КК України

17.05.2013 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України

04.03.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.263-1, ч. 1 ст.263 КК України

16.09.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.263 КК України.

Тобто ОСОБА_4 7 разів засуджений за умисні злочині. Вироки набрали законної сили. Під час іспитового строку за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.09.2017 ОСОБА_4 оголошена підозра за ч. 1 ст.121 КК України, запобіжний захід обрано у вигляді домашнього арешту з 19.10.2018 по 17.12.2018, 25.09.2018 обвинувальний акт за ч. 1 ст.121 КК України направлено до суду. Однак ОСОБА_4 продовжив злочинний шлях та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.121 КК України, який він вчинив під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того ОСОБА_4 не одружений, не має дітей, не працевлаштований, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання та офіційних джерел доходу, тому маються достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може продовжити злочинну діяльність. Крім того вказала, що на теперішній час триває перевірка та дослідження фактів про застосування незаконних методів ведення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України, в зв*язку з чим не можливо закінчити судовий розгляд.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та на недоведеність ризиків на які вказує прокурор, оскільки прокурор висловила лише припущення. Крім того вказав, що клопотання сторони обвинувачення є безпідставними, сторона обвинувачення не надводить нових аргументів тримання його під вартою та просив зміни обраний запобіжний захід на захід не пов*язаний з триманням під вартою. Також зазначив, що у в зв*язку з відсутністю результатів перевірки про застосування незаконних методів ведення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 не можливо продовжувати та закінчувати судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Крім того зазначив, що він підтримує думку свого захисника

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого в зв*язку з необґрунтованістю клопотання.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності у судовому засіданні, цивільні позови не заявляли.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 4 липня 2020 року.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, що викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції), а також особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також суд приймає до уваги, що згідно практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 07 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .

При цьому суд враховує, що обвинуваченому інкримінуються злочини, які є надзвичайно небезпечними, адже людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Продовження існування ризиків передбачених ст.177 КПК України у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За таких обставин суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.

Суд, також, враховує, що на теперішній час не зник ризик, що обвинувачений, усвідомлюючи реальну можливість отримати значний термін покарання, може переховуватися від суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, до матеріалів у суді долучені дані про попередні судимості ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_4 7 разів засуджений за умисні злочині. Вироки набрали законної сили. Крім того, в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді від 01.08.2018 року обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а з 16 вересня 2018 року він обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України.

Також суд враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти особи, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даних осіб.

Сторона захисту у своїх запереченнях не надала достатніх доводів для суду для скасування запобіжного заходу та нових доказів, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, приймаючи до уваги, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, які на теперішній час не зникли та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , крім того враховуючи, що у кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих, та враховуючи скоєння ним умисного кримінального правопорушення в період обраного відносно обвинуваченого судом запобіжного заходу, суд приходить до висновку про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів та відмові у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_5 про зміну обраного запобіжного заходу.

Також 23.06.2020 року під час судового засідання в ході допиту обвинуваченого, останній пояснив, що слідчим Немишлянського ВП ГУ НП В Харківській області ОСОБА_9 було застосовано стосовно обвинуваченого незаконні методи ведення досудового розслідування, в зв*язку з чим ухвалою суду від 23.06.2020 було доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань організувати проведення перевірки та дослідження фактів про застосування слідчим незаконних методів ведення досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відносно нього.

До теперішнього часу результати перевірки до суду не надходили, що також позбавляє суд можливості продовження судового розгляду та закінчення розгляду по кримінальному провадженню.

Враховуючи неможливість проведення судового розгляду та закінчення кримінального провадження у строк до 21 серпня 2020 року, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 9 жовтня 2020 року.

Виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 178, 197, 331 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 9 жовтня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити

В судовому розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України оголосити перерву до 31 серпня 2020 на 14 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1