Ухвала

Іменем України
14 вересня 2020 року

м. Київ

провадження № 51-4304 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 2 липня 2020 року по повернення апеляційної скарги.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2019 року подання заступника начальника Вінницького МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 задоволено, а її звільнення від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 cт. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України скасовано.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 2 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, а скаргу ОСОБА_4 на вказане судове рішення - повернуто.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_4 звернулася зі скаргою до суду касаційної інстанції. Вважає, що зазначене судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що оскільки вона не була присутньою під час розгляду у місцевому суді подання, а копію рішення не отримала , то строк на апеляційне оскарження не пропустила.

Мотиви суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана зокрема на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Зі змісту судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 під вартою не перебувала, в судове засідання до місцевого суду не з`явилася, тому апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали від 20 вересня 2019 року станом на час її звернення із апеляційною скаргою строк закінчився.

Із вказаними висновками погоджується й колегія суддів Верховного Суду.

Доводи скаржника про те, що вона протягом тривалого часу, зокрема й у момент свого затримання 26 грудня 2019 року, не була обізнана про існування рішення місцевого суду, яким скасовано її звільнення від відбування покарання, та копію якого вона не отримала, а тому звернулася до апеляційного суду лише 18 травня 2020 року, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 було затримано та поміщено до СІЗО на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області, 26 грудня 2019 року. При цьому, підстави затримання їй було повідомлено, про що свідчив особистий підпис в протоколі про затримання від 26 грудня 2019 року.

ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду майже через 5 місяців після того, як їй стало відомо про її наявність.

Апеляційний суд обґрунтовано вказав, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, на які посилалася засуджена, не є поважними, та такими, що позбавили її можливості звернутися до апеляційного суду у визначений процесуальним законом строк.

Зокрема, суд вказав, що юридична необізнаність засудженої, з урахуванням того, що остання користувалася послугами захисника, не може бути обставиною для задоволення клопотання про поновлення строку на оскарження.

Також, не знайшов свого підтвердження факт наявності хвороби, яка перешкодила ОСОБА_4 дотриматися процесуальних строків.

Суд звертає увагу, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

За правилами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Ухвала Вінницького апеляційного суду від 2 липня 2020 рокувідповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданого до неї судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 2 липня 2020 року по повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3