Провадження № 1-кп/161/1093/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження № 0002273 від 21.06.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.342 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на прибудинковій території за адресою: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 27 Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників швидкої медичної допомоги, чим порушував громадський порядок. Працівники поліції з метою складання адміністративних матеріалів запросили останнього до службового автомобіля. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився виконати законну вимогу працівників поліції та вчинив активний фізичний опір, який виразився в протидії здійсненню працівниками поліції покладених на них обов`язків, а саме хапав руками за формений одяг працівників поліції, штовхав руками у тулуб працівника поліції ОСОБА_6 .. Припиняючи злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , працівниками поліції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в цей час та місці, було застосовано фізичну силу, з метою припинення протиправних дій та застосування спеціальних засобів кайданки для його затримання. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії у вигляді активного фізичного опору, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки, перебуваючи в положенні лежачи на животі, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, вчиняючи опір, наніс один удар правовою ногою в область живота потерпілої ОСОБА_7 , чим згідно висновку експерта №464 від 22.06.2020 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з синцем в ділянці грудної клітки зліва, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.342 ч.2 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились в умисному опорі працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

15.10.2020 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та в присутності захисника останнього укладена угода про визнання винуватості обвинуваченим. Згідно з угодою сторони погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ст.342 ч.2 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, кожного зокрема, які просили затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає, що дану угоду, слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного або обвинуваченого.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до категорії нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст. 474 ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання в межах даної угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника останнього.

Керуючись ст.ст373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду від 15.10.2020 року по кримінальному провадженні №0002273 від 21.06.2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника останнього затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.342 ч.2 КК України та призначити узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: