ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/321/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2690/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників по справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 06 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 12 2018 року під № 0001590, щодо вчинення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору, що його затвердив, для усунення виявлених судом недоліків та приведення його у відповідність вимогам закону протягом розумного строку.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що при складанні обвинувального акту та доданих до нього матеріалів стороною обвинувачення допущено порушення вимог кримінального процесуального закону України, які у своїй сукупності об`єктивно перешкоджають суду повно і всебічно розглянути провадження, негативно вплинуть на постановлення законного й обґрунтованого вироку (а.с.5-12).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001590 від 10 12 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про те, що за вказаних в оскаржуваній ухвалі суду про повернення обвинувального акту прокурору обставин, порушень норм ст.291 КПК України, які б перешкоджали призначенню справи до розгляду, не вбачається, (а.с.24-27).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачена та її захисник вважали, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченої та її захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Положеннями ст.291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п.3 ч.3 ст.14 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Будь-які інші претензії до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону та необхідність повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001590 від 10 12 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, суд першої інстанції вказав на наступне: до обвинувального акту фактично не додано цивільного позову; формулювання обвинувачення, викладене в тексті, не містить логічного висновку; обвинувальний акт містить посилання містить посилання на судові витрати, які не передбачені діючим кримінальним процесуальним законодавством України, та замість зазначення необхідності стягнення на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта, слідчий констатує вартість висновків, що є юридично невірним; обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить посилання на фактичні обставини, які встановлені досудовим розслідуванням, без зазначення чи вважає прокурор їх встановленими, чи ні; в обвинувальному акті в розділі «Учасники по кримінальному провадженню» не коректно викладена інформація щодо потерпілої особи; є не зрозумілим яку посаду займає ОСОБА_9 та якими документами підтверджуються його повноваження як представника юридичної особи, а також статус адвоката ОСОБА_10 ; невірно зазначена адреса захисника ОСОБА_8 ; у розділі ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» взагалі відсутні реквізити процесуальних рішень; відсутні відомості щодо допуску захисника ОСОБА_8 до участі у кримінальному провадженні та на якому етапі слідства він був допущений, а також відомості щодо допуску представника юридичної особи адвоката ОСОБА_10 ; в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутні відомості щодо пред`явлення цивільного позову.

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є формальними за своєю суттю, з огляду на наступне.

Так, однією з підстав повернення обвинувального акту є те, що формулювання обвинувачення, викладене в тексті, не містить логічного висновку.

Згідно з ч.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.
Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, з дотриманням вимог КПК України сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , дана правова кваліфікація злочинам, визначені частини та статті КК України. Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що формулювання обвинувачення, викладене в тексті не містить логічного висновку, - є необґрунтованими, з зазначених вище підстав.

Зазначене також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України з цього питання (Постанова від 24 11 2016 року у справі № 5-328кс16), згідно якого в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Вказівка суду на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить посилання на фактичні обставини, які встановлені досудовим, без зазначення чи вважає прокурор їх встановленими, чи ні, є безпідставними, оскільки зазначений обвинувальний акт, в якому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, був затверджений відповідним прокурором, як це визначено кримінальним процесуальним законом.

Крім того, підставою для повернення обвинувального акту була зазначена та обставина, що до нього не був доданий цивільний позов.
Апеляційним судом було встановлено, що цивільний позов був вручений обвинуваченій та її захиснику, про що в матеріалах справи містяться відповідні розписки.
Таким чином, вимоги закону щодо вручення цивільного позову фактично були виконані.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що представник потерпілої сторони мав змогу до початку судового розгляду, тобто після оголошення обвинувального акту, оголосити позовну заяву та надати її, при цьому, склад учасників залишився би незмінним, з огляду на що, в даному випадку порушення не відбулося.

Вказівка на те, що замість зазначення необхідності стягнення на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта в обвинувальному акті, слідчий констатує вартість висновків, - не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті вказано, що зазначені витрати на залучення експертів, а саме: при проведенні судової економічної експертизи №13534 від 25 10 2019 року 18 840 грн., виконано за рахунок держави та при проведенні судової експертизи аудіо-, відео-, та звукозапису №13/217 СЕ-19 від 03 03 2020 12 560 грн. При цьому, письмові докази, які підтверджують понесені витрати, надаються вже безпосередньо під час судового розгляду.

Щодо некоректності викладеної інформації щодо потерпілої особи, то як вірно зауважила прокурор в апеляційній скарзі, з посиланням на ст.55 КПК України, під час здійснення досудового розслідування була залучена потерпіла особа в особі головного лікаря Центру ОСОБА_9 . Чи допускати до участі у судовому засіданні його представника ОСОБА_10 суд повинен вирішувати безпосередньо у судовому засіданні під час судового розгляду, отримавши всі необхідні документи, які б підтверджували повноваження представника потерпілої особи.

Посилання суду першої інстанції на невірно зазначену адреса захисника ОСОБА_8 є необґрунтованою, з огляду на те, що як встановлено судовому засіданні апеляційного суду, адреса адвоката ОСОБА_8 , вказана у обвинувальному акті, була ним особисто повідомлена слідчому. Сам захисник ОСОБА_8 такі доводи прокурора під час судового засідання не спростовував.

Посилання суду на порушення при складанні реєстрів матеріалів досудового розслідування, а саме непослідовність, відсутні реквізитів процесуальних рішень та не зазначення кому саме надано доручення про відкриття матеріалів кримінального провадження та яким чином воно виконано, - не відповідає дійсності, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що він містить усі необхідні дані та складений відповідно до вимог ст.109 КПК України.

Отже, вказані в оскаржуваній ухвалі суду порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України суд апеляційної інстанції не вважає істотними, які б перешкодили суду першої інстанції виконати вимоги ст.ст.315, 316 КПК України та провести підготовчий судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

При таких обставинах, відповідно до положень ст.ст.407,409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, ухвала суду першої інстанції має бути скасована та призначений новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, так як висновки в ухвалі суду не відповідають фактичним обставинам, обвинувальний акт повернений прокурору без дотримання вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 06 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.5 ст.191 та ч.1 ст366 КК України, скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4