Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6190/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001519 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 28 липня 2020 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання з 18.05.2020 по день набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів по 26.09.2020 (включно).

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 52 коп.

Речові докази: кавомашину торгівельної марки «Delonghy», яка передана на зберігання ОСОБА_9 , залишено її володільцю.

встановив:

Згідно вироку, 30.03.2020 приблизно о 03 год. у ОСОБА_7 , який перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення будь-якого цінного чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, а саме квартиру АДРЕСА_4 вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними, у вказаний день, місці та за вказаних обставин, шляхом ривка вхідних дверей вказаного будинку, які були зачинені на замок, проник до квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 , у такий спосіб.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 оглянув вказану квартиру, де виявив та повторно викрав чуже майно, а саме кавомашину торгівельної марки «Delonghy», модельного рядку «magnifica», типу ЕАМ4200S, серійний номер70315, потужністю 1150W, в корпусі сірого кольору, вартістю 3499 грн. 80 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 3499 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд прийшов до неправильного висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, взявши до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який зазначив що обвинувачуваного ОСОБА_7 в залі суду бачить в перше, а в будинку потерпілої бачив іншу особу.

Також, зазначає, що суд розглянув справу у відсутність потерпілої ОСОБА_9 , яка не була належним чином повідомлена про час розгляду справи, хоча він та його захисник наполягали на її присутності.

Поза увагою суду залишилися і пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суд не карати суворо ОСОБА_7 , повідомила, що пробачила його.

Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин наведених у вироку, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та ретельно перевірених та наведених у вироку доказах, оцінених в сукупності.

Так, допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 показала, що 30.03.2020 повернулася додому о 16 год., сусід ОСОБА_11 повідомив, що бачив двох чоловіків, які зайшли до її квартири, вона виявила, що пропала кавомашина. Також під час огляду місця події працівниками поліції було виявлення пошкодження замка, яке вона відразу не помітила. Зазначила, що з її дозволу сусід ОСОБА_11 ночував в її квартирі, а двоє невідомих зайшли до квартирі самі, він нікому двері не відчиняв. Також ствердила, що більше нікому не надавала ключі від своєї квартири та не надавала дозвіл в ній перебувати.

Свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_9 його сусідка, надала йому ключі від своєї квартири. Близько 2 години ночі він прийшов до квартири, двері закрив на ключ, через 20 хвилин відкрилися вхідні двері і до квартири зайшло двоє чоловіків, які повідомили, що «хазяйка» їм надала ключі. Він пішов до іншої кімнати, як чоловіки пішли з квартири не бачив. Ствердив, що нікому двері квартири не відчиняв. В послідуючому від «хазяйки» дізнався, що викрали кавомашину.

Свідок ОСОБА_12 показав, що разом з ОСОБА_7 йшли до нього додому, вирішили зайти до сусідки ОСОБА_13 взяти цигарок, зайшли разом у подвір`я, але він залишився на подвір`ї, оскільки його нудило від вжитого спиртного. Бачив, що ОСОБА_14 зайшов через двері, а коли вийшов тримав у руках сумку, в якій була велика картонна коробку, але що було всередині не дивився та ОСОБА_14 не повідомляв, після цього вони розійшлися. Свідок ОСОБА_12 також спростував доводи ОСОБА_7 про те, що двері останньому хтось відчинив та вказав, ОСОБА_7 двері відкрив шляхом ривка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що зустрів ОСОБА_16 , в руках якого була велика сумка. Останній попросив взяти паспорт та піти до ломбарду здати якусь річ, але яку не уточнював. Він погодився, пішов за паспортом та вони зустрілися у дверях до ломбарду «Скарбничка», де ОСОБА_17 передав йому в руки кавомашину і в цей час їх затримали працівники поліції.

Зазначені показання потерпілого і свідків узгоджуються з іншими доказами, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.03.2020 за участю потерпілої ОСОБА_9 встановлено, де в квартирі потерпілої виявлено подряпини на зовнішній стороні ригеля врізного замка до дверей квартири (а.с.51-53).

Протоколом огляду місця події від 30.03.2020 у обвинуваченого ОСОБА_18 вилучено кавомашину торгівельної марки «Delonghy» (а.с.57-59).

На думку колегії суддів, вказані докази, в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про що він до будинку шляхом пошкодження замка не проникав та те, що докази його вини у вчиненні кримінального правопорушення відсутні.

Крім того, на переконання колегії суддів є необгрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про істотне порушення вимог процесуального закону, що полягало у розгляді провадження у відсутність потерпілої ОСОБА_9 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналів судових засідань, потерпіла ОСОБА_9 була присутня в судовому засіданні 15.06.2020 року та надавала суду показання. В судове засідання 25.06.2020 року не з`явилась та надала суду заяву про подальший судовий розгляд справи та проведення судових дебатів у її відсутність (а.с.138).

За таких обставин апеляційний суд не вбачає порушень при проведенні подальшого розгляду справи у відсутність потерпілої, яка вирок суду в апеляційному порядку не оскаржує.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З кримінального провадження вбачається, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом було враховано тяжкість вчиненого ним злочину, рецидив злочину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, з місць позбавлення волі звільнився у 2018 році, однак висновків не зробив та знову вчинив новий умисний злочин.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції, також враховано і думку потерпілої, яка просила його суворо не карати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке за своїм строком є мінімальним, не можна вважати несправедливим внаслідок його суворості, це покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів не знаходить.

Істотні порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 28 липня 2020 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: