Провадження № 1-кс/161/6175/20
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 26 серпня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме: автомобіль «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , що проживає за адресою, АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002652 від 13.08.2020 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2020 року близько 20 год. 16 хв. водій транспортного засобу марки «Ford Focus» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись по пр. Перемоги в напрямку до вул. Шопена в м. Луцьку, поблизу буд. №14 пр. Перемоги, здійснивши виїзд на смугу зустрічного руху на світлофорі, повернувшись на свою смугу перегородив рух водію мотоцикла марки «Геон», на якому були встановлені транзитні номерні знаки НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з. даним мотоциклом. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, а водій мотоцикла ОСОБА_7 , тілесні ушкодження.
В ході огляду місця події 12.08.2020 року року автомобіль марки «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , був вилучений та поміщений на територію спецмайданчика тимчасово затриманих транспортних засобів центру забезпечення ГУНП у Волинській області, що за адресою Волинська обл.., м. Луцьк, вул. Ківерцівська,34.
Приймаючи до уваги, що вищевказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України з метою збереження речового доказу та з метою проведення слідчих дій, виникла необхідність у накладені арешту на транспортний засіб.

Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити .

Володілець майна та його представник не заперечували щодо часткового задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом з`ясовано, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001084 від 20.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою від 13 серпня 2020 року, автомобіль «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщено на територію спецмайданчика тимчасово затриманих транспортних засобів центру забезпечення ГУНП у Волинській області, що у м. Луцьк по вул. Ківерцівська, 34 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власником автомобіля марки «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На думку слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні довів, що для збереження автомобіля «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 ,як речового доказу, на нього слід накласти арешт.

Розглядаючи дане питання, відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;3) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також у відповідності до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає необхідності у накладенні арешту саме із забороною користування автомобілем.

Проте, враховуючи необхідність проведення судових експертиз та слідчих дій у провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися автомобілем, без заборони користування ним, передавши на відповідальне зберігання власнику.

Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч.2 та 4 ст.170 КК України з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме накладає арешт шляхом заборони відчуження автомобіля до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

У зв`язку із вищевикладеним, в частині позбавлення права керування та володіння вказаним автомобілем, слід відмовити.

При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.173 КК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , що проживає за адресою, АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на відчуження вказаного автомобіля та внесенні будь яких конструктивних змін до нього.

Автомобіль марки «Ford Focus» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , що проживає за адресою, АДРЕСА_2 , заборонивши відчужувати та змінювати первісний стан автомобіля.

В решті клопотання відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1