ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 663/1818/20
Провадження № 11-сс/819/414/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження № 0000852 за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 06 липня 2020 року про накладення арешту вилученого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Скадовського відділення поліції Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме на 12 пластикових каністр з рідиною схожою на дизельне паливо та 4 порожні діжки, які заходилися в вантажному відділенні автомобіля марки "Fiat Ducato", білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , які вилучено 01.07.2020 року під час проведення огляду місця події поблизу очистних споруд в смт. Лазурне, Скадовського району Херсонської області.

В частині накладання арешту на автомобіль марки "Fiat Ducato", білого кольору, державний номер НОМЕР_1 відмовлено.

Не погодившись ухвалою суду прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на автомобіль марки "Fiat Ducato", як про те зазначено в клопотанні слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, апелянт вказує на те, що слідчий суддя у своєму рішенні про відмову у задоволенні клопотання допустив незастосування заходу забезпечення у виді арешту на автомобіль марки "Fiat Ducato", відносно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно містить на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, транспортний засоби підтверджує факти та обставини, які встановлюються в ході досудового розслідування, а тому слідчим визнані по справі речовими доказами,

Таким чином, своїм рішенням слідчий суддя перешкоджає проведенню досудового розслідування кримінального провадження та безпосередньо позбавляє органи досудового розслідування можливості провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального провадження, без проведення яких, взагалі неможливо прийняти законного та обґрунтованого процесуального рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 01.07.2020 року було зареєстровано провадження № 0000852, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, за фактом того, що 01.07.2020 року зупинено автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 з діючим військовослужбовцем матросом ОСОБА_11 , які намагалися вивезти з території військової частини НОМЕР_2 , яка базується на території очисних споруд КП "Лазурне" в смт Лазурне, Скадовського району, порожні діжки та близько 200 літрів дизельного пального.

Слідчий Скадовського відділення поліції Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України капітаном юстиції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та автомобіль мотивуючи тим, що воно є речовим доказом.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що прокурор не довів, що транспортний засіб відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна, оскільки з даних матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності ризиків, правової підстави арешту, зокрема те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт автомобіля марки "Fiat Ducato", що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку та на цьому етапі кримінального провадження, а також, прокурор не довів, що транспортний засіб відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України щодо арешту вказаного транспортного засобі, оскільки не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту саме автомобіля марки "Fiat Ducato".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, однак, прокурором не доведено наявність істотної та очевидної причини для утримання майна, а саме транспортних засобів та заборони ним розпоряджатися будь-яким чином, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія судді не вбачає.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 171-174,404,407,422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 06 липня 2020 року, якою в частині накладання арешту на автомобіль марки "Fiat Ducato", білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , відмовлено, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .