Справа № 645/5965/20
Провадження № 1-кс/645/1368/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в в приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова клопотання начальника відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню №0000101 від 04.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

встановив:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова звернувся начальник відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим з прокурором, яким проситьнадати йому тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язавши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати (виготовити) експериментальні зразки підпису та почерку, необхідні для проведення судово-почеркознавчої експертизи, що перебувають у володінні ОСОБА_4 , яка проживає адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання зазначалося, що 04.08.2020 до Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 надійшла заява ОСОБА_5 про те, що посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 01.01.2018 року по 30.04.2020 року, шляхом зловживання службовим становищем, здійснили розтрату грошових коштів товариства, чим було спричинено матеріальну шкоду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». За даним фактом 04.08.2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що він працює на посаді директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » маються посади заступника директора на яку призначено в 2016 році ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та посада головного бухгалтера на якій з 2008 року по 03.07.2020 року працювала ОСОБА_7 , 1953 року народження. В штаті ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » маються 18 осіб. З них працюють на посаді продавців три особи, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. В січні 2018 року головний бухгалтер ОСОБА_7 разом із моїм заступником ОСОБА_6 пропонували ОСОБА_5 оформити в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » продавцем до магазину кулінарії ОСОБА_4 , яка буде рахуватись на підприємстві із нарахуванням заробітної плати, але фактично працювати не буде, для зарахування їй трудового стажу. На дану пропозицію ОСОБА_5 категорично відмовив, після чого до цієї розмови вони більше не повертались. В липні 2020 року під час перевірки видаткових касових ордерів ОСОБА_5 виявив що в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в період з січня 2018 року по березень 2020 року ОСОБА_4 отримувала заробітну плату та рахувалася на підприємстві як продавець кулінарії. Так, приблизно наприкінці липня 2020 року ОСОБА_5 було створено комісію по документальній перевірці обґрунтованості та законності нарахування заробітної плати ОСОБА_4 , яка була оформлена в період часу з січня 2018 року по березень 2020 року на посаді продавця магазину кулінарії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Коли ОСОБА_5 переглянув видаткові касові ордера за період її перебування на посаді продавця (всього 53 документа), то виявив що даній особі нараховувалась та видавалась заробітна плата за вказаний період часу, однак в графі підпису «Керівник» директор виявив не його підпис, який виконаний невстановленою особою від його імені. Дані видаткові касові ордери виписувала головний бухгалтер ОСОБА_7 про що свідчить її підпис у графі «Головний бухгалтер», а також згідно здійснення своїх функціональних обов`язків. В графі «Одержав» також міститься підпис невстановленої особи від імені здійснений від імені ОСОБА_4 .. Також відомо, що ОСОБА_4 є дружиною заступника директора ОСОБА_6 , яка ніколи в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не працювала та на робочому місці її ніколи не бачили. Під час проведення внутрішньої перевірки відповідно до Наказу № 17 від 22.07.2020 року працівники магазину кулінарії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дали письмові пояснення, що така особа як ОСОБА_12 ніколи в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не працювала. Завідуюча виробництвом ОСОБА_13 також підтвердила письмово цей факт. Згідно бухгалтерських документів матеріальні звіти продавцем ОСОБА_4 за весь період перебування на посаді не надавались. При перевірці наказів про зарахування співробітників на роботу ОСОБА_5 виявлена заява від 01.01.2018 року яка виконана власноручно від ім`я ОСОБА_4 з особистим підписом про прийняття на роботу. Згідно статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тільки директор, має право давати вказівку відділу кадрів на зарахування в склад підприємства співробітників. Побачивши вказану заяву ОСОБА_5 також виявив підпис який виконаний від його імені в графі «Відділ кадрів до наказу» невстановленою особою. Крім цього, виявлені і інші документи від ім`я ОСОБА_4 де також в графі «Відділ кадрів - до наказу» маються підписи які виконані не ОСОБА_5 .. Перевіркою табелів обліку використання робочого часу з січня 2018 року по березень 2020 року також виявлено, що ОСОБА_4 були поставлені власноручно головним бухгалтером підприємства ОСОБА_7 часи виходу на роботу. Дані табелі відповідно до статуту підприємства є обов`язковими для затвердження директором підприємства. Під час вивчення даних табелів ОСОБА_5 виявив, що в графі «Директор» підпис, який виконаний від його імені йому не належить. Таких табелів виявлено в кількості 27 штук. Контроль за виходом працівників на роботу в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був покладений саме на ОСОБА_7 , яка власноручно заповнювала дані табелі. Згідно висновку експерта № 10/8/90СЕ-20 від 18.09.2020, підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Керівник» в наданих на дослідження видаткових касових ордерах, наказах, заявах виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою.
На підставі викладеного до суду було подано вищевказане клопотання.
У судовому засіданні навальник відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив про його задоволення.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 області ОСОБА_14 , який погодив дане клопотання, до слідчого судді не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином відповідно до положень частин 1 та 8 статті 135 Кримінального процесуального кодексу України.
Такодж в судове засідання не з`вилася ОСОБА_4 , яка повідомлена належним чином про дату, час та місце слухання справи як це передбачено приписами частин 1 та 8 статті 135 Кримінального процесуального кодексу України, проте для участі в судовому засіданні не з`явилася.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами, в тому числі й особою, у володінні якої знаходяться речі і документи щодо яких розглядається клопотання, їх процесуальних прав на участь у розгляді в суді справи, що стосується їх прав та обов`язків, у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, вважає за можливе розглянути клопотання за даною явкою.
Заслухавши пояснення начальника відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які надані на обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами кримінального процесуального законодавства України визначено слідчого суддю як суддю суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).

Вказаний контроль здійснюється ним в тому числі й шляхом вирішення питань, пов`язаних з обмеженням конституційних прав і свобод таких осіб.

Згідно витягу з ЄРДР від 04.08.2020 року цього дня до Харківської місцевої прокуратури № 3 надійшла заява ОСОБА_15 щодо розтрати посадовими особами кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » грошових коштів.

Згідно протоколу допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 , останній підтвердив обставини щодо розтрати грошових коштів.

Вирішуючи вказане клопотання, слідчий суддя виходить з положень статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя бере до уваги, що одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені статтею 131 Кримінального процесуального кодексу України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Приписами частини 1 і пункту 5 частини 2 статті 131, а також частин 1 і 2 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 1 статті 159 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до частини 1 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Слідчим надано копію допиту свідка ОСОБА_4 від 16.10.2020 року, та цього ж числа їй було оголошено постанову прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_16 про відібрання зразків для експертного дослідження від 24.09.2020 року.
Згідно цієї постанови прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_14 постановив про відібрання у ОСОБА_4 зразків підпису.

Проте, як пояснив у судовому засіданні слідчий, по кримінальному провадженню № 0000101 від 04.08.2020 року судова почеркознавча експертиза щодо ОСОБА_4 не призначалася.

Необхідно наголосити, що відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України для отримання зразків для експертизи необхідно винести вмотивовану постанову, в якій коротко описують обставини кримінального провадження, що зумовлюють необхідність одержання зразків, конкретні види зразків і перелік осіб, у яких вони будуть вилучатися з обов`язковим зазначенням процесуального становища останніх. За законом сторона кримінального провадження має право отримати у підозрюваного або обвинуваченого зразки, необхідні для порівняльного дослідження. У потерпілого або свідка припускається отримання зразків лише за необхідності перевірки, чи не залишені цими особами сліди в певному місці або на речових доказах.
Незважаючи на те, що постанова прокурора від 24.09.2020 року містить посилання на відібрання у ОСОБА_4 зразків підпису, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий просить надати (виготовити) експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_4 ..

За своїм походженням порівняльні зразки можуть бути вільними (умовно вільними) та експериментальними.

Якщо неможливо отримати вільні зразки у достатній кількості або з певними властивостями, останні можуть бути доповнені або замінені експериментальними.
Відповідно до п.1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням даної експертизи. У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).
Як пояснив в судовому засіданні слідчий, ОСОБА_4 відмовилася надавати зразки, але у справі відсутні докази, що остання відмовилася надати будь-які зразки почерку.

Крім того, зі змісту ст. 245 КПК України випливає, що до компетенції слідчого судді віднесено розгляд питань про відібрання зразків для експертного дослідження з конкретних речей і документів, а також примусового відібрання біологічних зразків у особи. Експериментальні зразки почерку до зазначених об`єктів, передбачених ст. 245 КПК України не відносяться.
При таких обставинах відібрання зразків почерку фізичної особи для проведення експертизи чи надання дозволу стороні обвинувачення на здійснення примусового відібрання експериментальних зразків підпису та почерку, суперечить вимогам ст. 245 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-166, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання начальника відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню №0000101 від 04.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 21.10.2020 року о 15-30 годині.

Слідчий суддя: