Справа № 186/1118/20
Провадження № 1-кс/0186/216/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м.Першотравенськ
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 30 серпня 2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-28 серпня 2019 року Кіровський районним судом міста Дніпро за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

за участю: слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулась до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000318, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Згідно клопотання слідчого, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення різної тяжкості умисних злочинів, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не змінив та після звільнення з місця позбавлення волі після відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вчинив умисний повторний злочин при наступних обставинах.
Так, 29 серпня 2020 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя, через не зачинену кватирку вікна проник до середини квартири АДРЕСА_2 , де знаходився потерпілий ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, ОСОБА_9 29 серпня 2020 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи у спальній кімнаті по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переслідуючи мету наживи, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, діючи умисно, повторно, схопив потерпілого ОСОБА_7 рукою за шию, чим спричинив йому фізичний біль та почав вимагати від потерпілого мобільний телефон. Потім, ОСОБА_5 почувши відмову в отриманні мобільного телефону, самостійно дістав з лівої передньої кишені штанів ОСОБА_7 мобільний телефон «LenovoA 516» imei 1 - НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , білого кольору, вартість якого складає 500 грн. Після чого, виходячи із спальні прихопив із собою грошові кошти в сумі 160 грн., які знаходились в паперовій коробці на поличці серванту вказаної кімнати, вийшов з квартири прихопивши ключі від неї.
Таким чином покинув місце скоєння злочину, викрадений мобільний телефон обернув у свою власність і розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 660 грн.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч.3 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж),поєднаного з проникнення до житла, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
30 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, який відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.08.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30 серпня 2020 року; протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками, під час якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка проникла до його квартири і відкрито викрала мобільний телефон та грошові кошти; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками, під час якого вона впізнала ОСОБА_5 як особу, яка проникла до квартири ОСОБА_7 і відкрито викрала мобільний телефон та грошові кошти потерпілого; протоколом затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30 серпня 2020 року, під час складання якого було проведено обшук останнього, та виявлено і вилучено мобільний телефон LenovoA 516» imei 1 - НОМЕР_1 , іmеі 2 НОМЕР_2 .
Підозрюваний ОСОБА_5 від надання будь яких пояснень відмовився та свою вину не визнав.
З огляду на викладене ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого, ч.3 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого, ч.3 ст.186 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, розлучений, не має стійких соціальних зв`язків на території м. Першотравенська, у зв`язку з чим слідчий дійшла висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_7 , знає його адресу проживання, вчинив злочин із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, розуміючи свою фізичну і психологічну перевагу над ним, тому перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, може незаконно впливати на ОСОБА_7 , з метою зміни його свідчень на свою користь.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, раніше судимий за статтею 185 КК України. Судимість за вказаний злочин не знята і не погашена, а новий злочин вчинено через короткий термін після звільнення з місця відбування покарання. Це свідчить про стійку антисоціальну спрямованість особи підозрюваного, і високу ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення, проти власності. У зв`язку з цим слідчий дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
30 серпня 2020 року о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, та 30 серпня 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та прохали суд обрати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Захисник-адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання та прохали слідчого суддю обрати відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що вина підозрюваного в скоєнні злочину не доведена та останній має ряд хронічних захворювань, серед яких гепатит та туберкульоз а тому потребує лікування.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи викладені в клопотанні є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують, так як, ОСОБА_5 не має ніяких соціальних зв`язків на території м. Першотравенська, ніде не працює, неповнолітніх та недієздатних осіб на утриманні не має, раніше судимий за злочини проти власності (19.08.2020 р. звільнився з місць позбавлення волі), а також враховуючи вид та розмір покарання передбаченого ч.3 ст.186 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки підтверджень того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, слідчому судді не подано, тому вважаю, що твердження про ризик незаконного впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставним, має форму припущення та висловлений у вигляді ймовірності.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30 серпня 2020 року, відповідно до якого, останній підтвердив факт проникнення ОСОБА_5 29 серпня 2020 року о 22 год. 30 хв. через кватирку вікна у належну йому квартиру АДРЕСА_2 та відкритого викрадення належного йому майна, а саме мобільного телефону марки «Леново а516» та грошових коштів в розмірі 160,00 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30 серпня 2020 року, яким підтверджується факт проникнення ОСОБА_5 29 серпня 2020 року о 22 год. 30 хв. у належну ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 та відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону марки «Леново а516» та грошових коштів в сумі 160,00 грн.; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 від 30 серпня 2020 року відповідно до яких, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка 29 серпня 2020 року о 22 год. 30 хв. проникла у належну ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 та відкрито викрала належне йому майно, а саме мобільний телефон марки Леново а516 та грошові кошти в сумі 160,00 грн.; протоколом затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30 серпня 2020 року, відповідно до якого, при затриманні ОСОБА_5 та проведення його обшуку, у останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Lenovo A516» imei 1 - НОМЕР_1 , іmеі 2 - НОМЕР_2 .
У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів обґрунтованості підозри, тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , який є працездатним, але не працює, не перебуває на диспансерному обліку у медичному закладі, має ряд хронічних захворювань, не являється особою з інвалідністю.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , зазначені вище, приходжу до висновку, що дійсно існують ризики вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення та що останній перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи слідчого та прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний, відповідно до даного клопотання, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а також слідчим доведено існування ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, та можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків на території міста Першотравенська, не має засобів для існування, тому може продовжувати вчиняти злочини з корисливих мотивів, та перебуваючи на свободі останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює та не має самостійного та постійного джерела доходу, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, раніше судимий за злочини проти власності, перебуваючи на свободі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376, 309 КПК України, - слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 30 серпня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 07 години 30 хвилин 30 серпня 2020 року до 28 жовтня 2020 року включно.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .