ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/1873/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/970/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 1 роки, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вказаним вироком встановлено, що 14.01.2016р., близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, із корисливих, мотивів, перебуваючи на території домоволодіння в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , у зв`язку із проведенням будівельних робіт, шляхом вільного доступу зайшов до не зачиненого підсобного приміщення, розташованого на подвір`ї вказаного домоволодіння, де, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, і скориставшись цим, таємно викрав належну ОСОБА_9 рибальську вудочку «BLIZZARD GT 6006», вартістю 819 гривень 85 копійок та рибальську котушку «MICRO PRO MP 1000S», яка знаходилась на ній, вартістю 439 гривень 38 копійок, які звернув на свою користь, чим заподіяв ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 1259 гривень 23 копійок.

Не погодившись з рішенням районного суду заступник прокурора Харківської області ОСОБА_10 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подали на нього апеляційні скарги.
До початку апеляційного розгляду заступник прокурора Харківської області ОСОБА_10 відмовився від своєї апеляційної скарги.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, з урахуванням змінених апеляційних доводів та вимоги, просить вирок Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_8 змінити та на підставі ст.ст.74, 49 КК України звільнити останнього від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на те, що з 01.07.2020 року набрали чинності зміни до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року. Крім того, зазначеним законом зменшується покарання за вчинення діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_8 зокрема: за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України передбачено найсуворіше покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років. Зважаючи на те, що злочин вчинений ОСОБА_8 14.01.2016 року, а на даний час закінчився трирічний строк, передбачений ст. 49 КК України, в зв`язку з чим, відповідно до ст. ст. 49, 74 КК України, ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного йому судом покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення; перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судовий розгляд провадження в суді першої інстанції проведений у спрощеному порядку, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Свою вину у вчиненому ОСОБА_8 визнав повністю, давав відповідні пояснення, при цьому фактичні обставини, юридична кваліфікація його дій та доведеність вини ніким не оскаржуються.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до вимог ч.4 ст.374 КПК України та роз`яснень, що містяться в п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» в резолютивній частині обвинувального вироку покарання має бути визначене таким чином, щоб під час його виконання не виникло ніяких сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом.
Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотною дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законами України №270-VI від 15.04.2008, №1449-VI від 04.06.2009, №2617-VIII від 22.11.2018 року до ст.185 КК України вносились зміни.
Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185 КК України за злочин, який вчинено останнім 14.01.2016 року.
На момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 крадіжки злочинність і караність її діяння визначалися ст.185 КК України в редакції закону №1449-VI від 04.06.2009 року та санкція ч.1 ст.185 КК України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Разом з цим, з резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_8 призначено за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.
Внесені Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року зміни, які почали діяти з 01.07.2020 року, не передбачають за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України такий вид покарання як позбавлення волі, а отже поліпшують становище обвинуваченого.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, оскаржуваний вирок належить змінити та зазначити, що ОСОБА_8 засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням від його відбування з випробуванням та покладенням обов`язків, як це зазначено в оскаржуваному вироку.
Крім того, відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.
Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин 14.01.2016 року.
За таких обставин, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_8 14.01.2016 року, а на даний час закінчився трирічний строк, передбачений ст. 49 КК України, в зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 49, 74 КК України, ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного йому судом покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_8 змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції з застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України, як це зазначено у вироку Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року.
На підставі ст.49, 74 КК України, звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року, в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошеннята може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді