Справа № 569/59/19
УХВАЛА

26 серпня 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0005812 від 25.09.2018 ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рівненським міським судом Рівненської області розглядається зазначене кримінальне провадження.

Прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки останній під час судового розгляд обвинувального акту свідомо ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувались приводи. Відносно ОСОБА_4 надавався дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, що було викликано поведінкою обвинуваченого. Отже не перестали існувати ризики передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 клопотання прокурора заперечив, а обвинувачений підтримав думку захисника.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 , а також поведінку обвинуваченого, який ухилявся від явки до суду без поважних причин, у зв`язку з чим до нього застосовувались приводи та було надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого закінчується.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу (частини перша, друга, шоста статті 181 Кодексу).

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Приймаючи до уваги тривалість застосовування щодо обвинуваченого запобіжного заходжу у виді домашнього арешту, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також наявність на його утриманні дружини та малолітньої дитини, що він раніше не судимий, щодо ОСОБА_4 , слід застосувати запобіжний захід - особисте зобов`язання, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Обвинуваченому, письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 25.10.2020.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала можу бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1