УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7765/20

Провадження №: 1-кс/755/3403/20

"24" липня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003650 від 02.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, установив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного з огляду на наявність передумов передбачених ст. ст. 177, 178, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК України.
Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
У ході досудового розслідування установлено, що 26.02.2020 року приблизнощо 02.06.2020 року на протязі дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де разом вживали алкогольні напої.
Того ж дня, близько 20 год. 30 хв., між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , взявши до своїх рук кухонний ніж та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі вищевказаного помешкання, замахнувся на останнього, який в свою чергу стояв поруч навпроти та, усвідомлюючи свої суспільно-небезпечні дії, наніс один удар в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , після якого останній впав на підлогу.
Одразу після отриманої травми настала смерть потерпілого ОСОБА_7 .
02.06.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколом затримання ОСОБА_5 , у порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку затриманої особи ( ОСОБА_5 ) від 03.06.2020, у порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду місця події від 02.06.2020; протоколом огляду трупу від 02.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.06.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 04.06.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.06.2020; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 19.06.2020; матеріалами кримінального провадження в сукупності.
04.06.2020 слідчим суддею Дніпровського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.07.2020.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, не забезпечить виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
З моменту обрання судом відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою примушування їх до зміни своїх показів, що може негативно вплинути на результати досудового розслідування, його повноту та подальший судовий розгляд; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого чи прокурора з метою затягування часу проведення досудового розслідування, що в свою чергу може вплинути на строки проведення досудового розслідування, а також, уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, органом досудового розслідування, на даний час, не проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновки судово-медичних експертиз з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (за постановами про призначення судово-медичних експертиз від 19.06.2020 року); отримати висновок амбулаторної комісійної комплексної психолого-психіатричної експертизи з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (за постановою про призначення експертизи від 06.07.2020 року); вирішити питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 30.07.2020; інші слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень; провести ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно, за результатами проведення слідчих та процесуальних дій, можливі значні внесення змін до матеріалів кримінального провадження та їх результати можуть бути використані в ході судового розгляду на підтвердження або спростування вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.
Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представляється за можливе, у зв`язку зі складністю кримінального провадження, тривалим проведенням призначених експертиз, слідчих та процесуальних дій у сукупності.
22.07.2020 рішенням керівника Київської місцевої прокуратури № 4 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, у зв`язку з цим, на даний час в кримінальному провадженні виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
У світлі викладеного, приймаючи до уваги, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, враховуючи перелічені ризики, слідство вважаю, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
На підставі викладеного, заявник просить продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного до трьох місяців (у межах строку досудового розслідування).
Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав вказаних у його мотивувальній частині.
Захисник та підозрюваний, кожен окремо, заперечували проти заявленого прокурором клопотання та просили у задоволенні клопотання відмовити, у розрізі не доведення, на їх переконання обставин регламентованих ч. 3 ст. 199 КПК
Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася
Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають, як пряме, так і опосередковане значення при вирішення порушеного питання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
З положень ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України слідує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Так, органами досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Буча Києво-Святошинського району Київської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вищевказаних в цьому судовому рішенні обставин.
Відтак, відносно ОСОБА_5 , судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2020 відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах шістдесяти діб, а саме до 30.07.2020.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Але, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, яка передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).
Тож, слідча суддя аналізуючи питання наявності у провадженні обставин регламентованих ст. ст. 177, 178, 199, ч. 1 ст. 194 КПК України вважає їх наявними та реальними на час розгляду даного клопотання.
Так, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити це правопорушення.
При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідча суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
Що у свою чергу прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Також слідча суддя вважає дійсним наявність заявленого прокурором ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, з огляду на тяжкість пред`явленої підозри, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, що є достатнім для переконання про необхідність продовження у відношенні до підозрюваного покладених обов`язків, та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному проваджені.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Разом з тим, у клопотанні прокурором наведено перелік обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, і які слідча суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Також, оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкримінований підозрюваному злочин, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 3-5 частиною 1 статті 177 КПК України.
Виходячи з приведеного вище та згідно статей 7-9 КПК України, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Характер та фактичні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діяння у вчиненні якого останній підозрюється. Разом з тим, на теперішній час ще не вирішено питання про призначення у справі судового розгляду. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована підозрюваному, останній може переховуватись від суду, вливати на свідків і потерпілий, вчините інше кримінальне правопорушення. Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також частини першої статті 197 КПК України, згідно яких строк застосування запобіжних заходів, в тому числі, і тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, та спрямований на уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Судом вирішувалося питання про вжиття до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище обставин, на думку суду, виключає застосування таких. При цьому, наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.
При цьому необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченим діяння.
У контексті обставин цього кримінального правопорушення слідча суддя констатує, як дійсний, що в судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, суд визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.
За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, й вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідча суддя постановила:
клопотання - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, а саме до 02.09.2020.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:00 год. 29.07.2020.
Слідча суддя Оксана БІРСА