КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4811/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 359/6670/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 183 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2020 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року задоволено клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.10.2020 року включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.153, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст.152 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що матеріали додані до клопотання не містять доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Немає жодних підстав вважати, що підозрюваний буде ухилятися від виконанню процесуальних обов`язків, ризики, передбачені ст. 177 КПК України органом досудового розслідування не доведені.

Оскаржувана ухвала слідчого судді не містить достатнього обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім того, слідчий не надав доказів щодо застосування насильства або погроз його застосування щодо потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001655 від 28.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.153, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст.152 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що 28.08.2020 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 , на автомобілі марки «КІА» моделі «СЕRAТО», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув до АЗС «ОКО» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Лютнева, 1 та зайшовши до торгівельної зали, побачив малолітню ОСОБА_10 , мати якої ОСОБА_11 в цей час знаходилася біля каси та розраховувалася за продукти харчування.
В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на викрадення малолітньої ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_10 та взявши її на руки, виніс з торгівельної зали АЗС «ОКО» на подвір`я.
В подальшому, ОСОБА_6 , тримаючи ОСОБА_10 за руку, примусово посадив її на заднє сидіння свого автомобілю марки «КІА» моделі «СЕRAТО», д.н.з. НОМЕР_1 та сівши за кермо вказаного автомобілю, поїхав до земельної ділянки, яка розташована в полі, поблизу міжнародного аеропорту «Бориспіль» по вул. Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області та в подальшому був затриманий працівниками поліції.
29.08.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України.
31.08.2020 року начальник 1-го відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.10.2020 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.153, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст.152 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Згідно повідомлення про підозру від 29.08.2020 року дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній підозрюється, тому доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_6 підозри не можуть бути прийняті до уваги.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та виходячи з конкретних обставин кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного зокрема і ті, на які посилається сторона захисту, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, тому доводи сторони захисту про можливого застосування слідчим суддею щодо ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів відхиляє як такі, що не ґрунтуються на нормах кримінально - процесуального закону.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.10.2020 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4