Дата документу 24.12.2020 Справа № 310/9332/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/9332/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1576/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України повернуто прокурору для внесення обвинувального акту до суду з урахуванням змін до КПК України.

Згідно зі змістом ухвали, 29.11.2019 року з Бердянської місцевої прокуратури до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного 15.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002900 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для внесення обвинувального акту до суду з урахування змін в КПК України, передбачених главою 25 КПК.
Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що існують підстави для повернення обвинувального акту прокурору для внесення обвинувального акту до суду з урахування змін в КПК України, передбачених главою 25 КПК, на підставі п.5 ч.4 перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною внаслідок неправильно застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення кримінального процесуального законодавства.

Прокурор наголошує, що відповідно до ч.3 ст.9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК України. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК України. Тому апелянт обґрунтовує скаргу тим, що виходячи з вимог п.5 ч.4 перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р суперечить КПК України в частині підстав для поранення обвинувального акту, а отже мають застосовуватись норми КПК України. Відповідно обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому ухвала суду в частині підстав для повернення акту є невмотивованою та незаконною. Посилання суду першої інстанції на приписи ст.ст. 291, 314-316 КПК України є безпідставними.
Просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції від 14.08.2020 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора, яка підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з положеннями ч.ч.3, 4 вказаної статті обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, який зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 20.12.2019.

Відповідно до вимог п.5 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які саме перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При розгляді апеляційної скарги прокурора не встановлено таких недоліків обвинувального акта, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, підлягає судовому розгляду, оскільки обвинувальний акт прокуратурою скеровано до суду першої інстанції 29.11.2019.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.12.2019 призначено підготовче засідання по обвинувальному акту, відносно ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ухвалі від 14.08.2020 дійшов не вірних висновків, про необхідність повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувальний акт надійшов до суду 29.11.2019, ухвалою суду від 03.12.2019 призначалось підготовче судове засідання, а тому відсутні підстави для повернення обвинувального акту для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст.217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Згідно ч.ч.5, 6 ст.217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.

Зі змісту обвинувального акту та оскаржуваної ухвали, вбачається ОСОБА_7 обвинувачується за ч.1 ст.190 КК України, що на цей час вважається кримінальним проступком, та за ч.3 ст.357 КК України, що є злочином.

Разом з тим, ані положеннями Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, ані жодними іншими нормативно-правовими актами не передбачено повернення судами обвинувальних актів у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні як злочину, так і проступку.

Більш того, в даному випадку рішення про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, було прийнято прокурором 27 листопада 2019 року в ході досудового розслідування, виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, до набрання чинності змін до ч.2 ст.217 КПК України.

На думку колегії суддів, з огляду на фактичні обставини провадження, викладені в обвинувальному акті, виділення з матеріалів даного провадження матеріалів за ч.3 ст.357 КК України може негативно вплинути на повноту з`ясування обставин провадження, оскільки події зазначених в обвинувальному акті правопорушень є взаємопов`язаними.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону визнавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002900, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.190 ч.3 ст.357 КК України, таким, що не відповідає вимогам КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України повернуто прокурору для внесення обвинувального акту до суду з урахуванням змін до КПК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Матеріали кримінального провадження направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3