ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2020 року, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , задоволено та застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 04.11.2020 року без визначення застави.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій він

ЄУНСС: 727/7342/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11
НП: 11-сс/822/222/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст.309 КПК України
просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - у певний період доби або цілодобово.

Не заперечує обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, сам підозрюваний визнав свою вину повністю і щиро розкаюється у вчиненому, але заперечує проти обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Апелянт обґрунтовує свої апеляційні вимоги тим, що районний суд не врахував того, що ОСОБА_9 керував транспортним засобом у тверезому стані, усвідомлює протиправність своїх дій, тяжкість наслідків, які наступили в результаті вчиненого ДТП, повністю визнає свою вину, повністю відшкодував завдані злочином збитки, перебуваючи на волі, має намір надати посильну допомогу потерплій.
Стверджує, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 залишився на місці події та надав допомогу потерпілій, сам викликав швидку медичну допомогу, до моменту затримання будь якого тиску на свідків не чинив.
Посилається на те, що районним судом проігноровано думку потерпілої, яка стверджує, що немає претензій до підозрюваного і просила суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того районним судом не взято до уваги обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме: позитивні характеристики з місця проживання та роботи ОСОБА_9 , його міцні соціальні зв`язки, дієву допомогу матері в утримані рідного брата, який є інвалідом дитинства та потребує сторонньої допомоги.
Вважає, що домашній арешт, є саме тим запобіжним заходом, який забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_9 .
Особисто ОСОБА_9 не подавав до апеляційного суду заяви про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваної ухвали суду та вимоги апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, та просила ухвалу районного суду залишити без зміни, потерпілої ОСОБА_8 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу та звільнити з під варти ОСОБА_9 дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Районний суд не дотримався вимог вказаної статті процесуального закону розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00448 від 06.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

06.09.2020 року ОСОБА_9 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

06.09.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_9 підозрюється у тому, що 06.09.2020 приблизно о 00 годині 30 хвилин водій ОСОБА_9 1994 р.н. керуючи автомобілем марки «Seat» номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби, в межах населеного пункту м. Чернівці по Проспекту Незалежності, зі сторони вул. Г. Майдану в напрямку вул. Н. Сотні, на швидкості понад 100 км/год., що перевищує допустиму 50 км/год. в межах населеного пункту.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 115 проспекту Незалежності, позначений дорожнім знаком 5.35.1(2) «Пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.2, 1.15 ПДР, та обладнаний світлофором, на якому горів жовтий миготливий сигнал для транспортних засобів, водій ОСОБА_9 , проявивши самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух, в результаті чого скоїв наїзд на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги в межах вказаного нерегульованого пішохідного переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від отриманих травм пішохід ОСОБА_12 дорогою до лікувального закладу померла.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_9 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д) та 12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху».

Органом досудового розслідування зібрано докази, які свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий та прокурор обґрунтували тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, з метою попередження спробам останнього переховуватись від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, тобто запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. І ст. 177 КПК України, а за наведених обставин, на думку обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, сам ОСОБА_9 свою вину повністю визнав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято без урахування всіх обставин справи, що призвело до обрання найсуворішого запобіжного заходу, яке на думку апеляційну суду є передчасним та необґрунтованим.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, колегія суддів вважає, що районним судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, злочин вчинив з необережності, відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику ОСОБА_9 по місцю проживання та роботи, що він проживає з матір`ю та братом, який є інвалідом дитинства та потребує догляду, заяву потерпілої, яка є матір`ю померлої ОСОБА_12 , в якій вона просила не застосовувати до ОСОБА_9 запобіжний захід в тримані під вартою, та відшкодування ОСОБА_9 матеріальних збитків.

Зокрема ОСОБА_9 по місцю роботи в КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» характеризується позитивно, зарекомендував себе, як відповідальний, дисциплінований працівник, ввічливий з пацієнтами, доброзичливий, добросовісно відноситься до виконання своїх професійних обов`язків. (а.с. 30)

З характеристики по місцю проживання вбачається, що ОСОБА_9 проживає з мамою та братом, який є інвалідом дитинства, батько помер в 2010 році, за період проживання поводив себе, як відповідальний, доброзичливий, ввічливий по відношенню до співмешканців, проводив тверезий спосіб життя, був опорою для мамами та брата інваліда дитинства (а.с.31).

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_8 , яка являється матір`ю загиблої ОСОБА_12 , матеріальних та моральних претензій до водія ОСОБА_9 не має, їй відшкодовано збитки в повному обсязі, просить суд при обранні міри запобіжного заходу врахувати її думку та не обирати ОСОБА_9 запобіжний захід «тримання під вартою», просить суд не позбавляти його волі (а.с. 27).

На підставі наведених обставин слідчим суддею районного суду зроблено не вірний висновок, що з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя в ухвалі, вказуючи, що запобігти наявним у справі ризикам може лише найбільш суворий запобіжний захід, не проаналізував свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного, дані щодо якого жодним чином не характеризують його з негативної сторони, а вказують на те, що останній має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, визнав вину у пред`явленій йому підозрі, щиро розкаявся, сприяє в розкритті злочину, що в сукупності свідчить на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний раніше не судимий, є особою молодого віку, проживає з матір`ю та братом інвалідом дитинства, які потребують його підтримки, що свідчить про наявність соціальних зав`язків.

Під час апеляційного розгляду сторона обвинувачення не заперечувала викладених у апеляційній скарзі даних про те, що ОСОБА_9 залишився на місці ДТП, викликав швидку допомогу, надав першу медичну допомогу потерпілій.

Районний суд прийшов до поспішного висновку про необхідність обрання найсуворішої міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , тому оскаржувана ухвала районного суду підлягає скасуванню.

На переконання апеляційного суду, у даному кримінальному провадженні, з урахуванням вищевикладеного, існує незначний ступінь ризиків з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак таким ризикам може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у виді домашнього арешту із встановленням заборони залишення житла у нічний період доби, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 - скасувати, ухвалити нову ухвалу.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, заборонивши останньому в даний період часу залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки:
- прибути за кожною вимогою до суду, прокуратури, поліції;
- прибути до слідчого, в провадженні якого перебуває провадження, з встановленою періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання чи роботи;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.
У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного та процесуального прокурора.
Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановлення на облік ОСОБА_9 для здійснення за ним контролю.
Визначити строк дії ухвали до 04.11.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

11.09.2020 року

(дата засвідчення копії)