Справа № 128/643/20
Провадження №11-кп/801/671/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» відносно засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ямпіль Вінницької області, з неповною середньою освітою, вдівця, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 09.08.2016 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, скасованого вироком Апеляційного суду Вінницької області від 26.09.2018 року в частині призначення покарання, відповідно до якого вважати засудженим за ст.185 ч.3, 71, 72 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Штраф 850 грн. виконувати самостійно. Згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано залік з 13.11.2017 по 14.12.2017 та з 26.07.2018 до 26.09.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, щодо ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 строку покарання, сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці став на шлях виправлення.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2020 року в задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст.82 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2020 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання установи про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим та несправедливим, оскільки судом в повній мірі не було досліджено його особу, поведінку під час відбування покарання та інші фактори, а саме, за час відбування покарання ним в колонії у нього померла дружина, а троє неповнолітніх дітей вимушені проживати в інтернаті. Також зазначає, що судом не було враховано думку адміністрації установи, оскільки за час відбування покарання він став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, враховуючи наявні відомості про особу засудженого, вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» до задоволення.
Засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив проводити судовий розгляд його апеляційної скарги без його участі у суді, разом з тим апеляційним судом він повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, проте не виявив бажання особистої участі в судовому засіданні.
Представники ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» та спостережної комісії при Вінницькій райдержадміністрації для участі у розгляді в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, проте не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Прокурор за таких підстав не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутність засудженого, представника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» та представника спостережної комісії при Вінницькій райдержадміністрації, а тому судовий розгляд відбувся у їх відсутність, оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів судового провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, який вироком Апеляційного суду Вінницької області від 26.09.2018 в частині призначення покарання було скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, згідно якого ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 гривень. Покарання у виді штрафу допущено до самостійного виконання. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.11.2017 по 14.12.2017 та з 26.07.2018 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку засудженому рахується з 13.11.2017, кінець строку 12.08.2022.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2020 року в задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81) про заміну ОСОБА_7 невідбутого покарання більш м`яким відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Державній установі "Стрижавська виправна колонія (№81)", суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання про заміну невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання більш м`яким покаранням є передчасним, так як ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, притягувався до кримінальної відповідальності з 1986 року загалом 12 разів, на даний час вважається раніше судимим за чотирма вироками протягом 2013 - 2018 років, що встановлено в тому числі постановою Верховного суду від 26.07.2018, в 2014 році звільнявся умовно-достроково та належних висновків не зробив та після відбуття покарання знову вчинив умисні злочини.
Як було встановлено в ході розгляду клопотання установи судом першої та апеляційної інстанцій, відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_7 , наданої установою виконання покарань, ОСОБА_7 знаходиться в місцях позбавлення волі з 13.11.2017.
З 11.10.2018 по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, чотири рази заохочувався. Згідно довідки-характеристики останній працевлаштований в їдальні установи в якості різноробочого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується ввічливих відносин з представниками адміністрації установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До суспільно корисної праці відноситься задовільно, проявляє корисну ініціативу в трудовому процесі. Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», підтримує соціально-корисні зв`язки з братом шляхом листування, телефонних розмов, побачень не надавалось, передач не отримував.
Проте, згідно відповіді наданої на запит суду першої інстанції, з метою уточнення інформації щодо засудженого від 26.03.2020, ОСОБА_7 в установі офіційно не працевлаштований та заробітну плату в установі не отримував, брав участь у проведенні робіт з благоустрою установи та робіт із забезпечення колоній продовольством на їдальні установи.
Встановлено, що 02.04.2019 комісією установи було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації як особі, що не стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст.82 КК України за формальними ознаками підпадає по відбуттю 1/2 частини строку покарання 12.02.2020. За час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 13.02.2020 дисциплінарних стягнень до ОСОБА_7 не застосовувалось. За час відбуття покарання засуджений отримав 4 заохочення, а саме 4 подяки за період з квітня 2019 року по січень 2020 року.
Згідно медичної довідки Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 від 13.02.2020, ОСОБА_7 за станом здоров`я може бути переведений до виправного центру.
Відповідно до довідки № 11 ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» від 13.02.2020 засуджений ОСОБА_7 на оплачуваних роботах працевлаштований не був, заробітна плата не нараховувалась.
Згідно довідки №11, виданої ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№81)», за період з 11.10.2018 по 01.02.2020 заява від засудженого ОСОБА_7 на вивід на роботу до підприємства не надходила, у зв`язку з чим він не був працевлаштований та оплата праці не проводилась.
Згідно з довідкою відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», за засудженим виконавчі листи в установі не рахуються. Однак, покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., який ухвалено судом виконувати самостійно не сплачено, про що також зазначено в апеляційній скарзі самим засудженим.
Із заявами про працевлаштування до керівництва установи ОСОБА_7 також не звертався.
Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч.1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1, 2 ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді обмеження волі, передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як визначено ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у поведінці засудженого мають місце позитивні тенденції у виправленні, однак, вищевказані обставини на час розгляду клопотання не доводять, що засуджений став на шлях виправлення та невідбута частина призначеного покарання може бути замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Доводи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» відносно засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4