УХВАЛА

15 листопада 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого директором ТзОВ "Еліпс", судимого вироком Дубенського міськрайонного суду за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.187 КК України,

встановив :

До слідчого судді Рівненського міського суду звернувся старший слідчий Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст.146, ч. 2 ст. 187 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 13 листопада 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.187 КК України, які вчинені за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, востаннє 15.01.2019 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із встановленням іспитового строку 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

10 жовтня 2020 року, у період часу з 15:30 год. до 17:35 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи поблизу кафе «Kinza», що за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 60, маючи спільний злочинний умисел на вчинення вимагання з погрозою застосування насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час зустрічі із потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , звинуватили останніх у торгівлі наркотичними засобами та у зв`язку із цим пред`явили незаконну вимогу сплати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США кожен, що в загальному еквіваленті до національної валюти згідно офіційного курсу Національного банку України становило 565 600 гривень, при цьому висловили погрозу подальшого застосування відносно потерпілих насильства, у разі невиконання вищевказаної вимоги.

Продовжуючи свої злочинні дії, у період часу з 15:30 год. до 17:35 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим слідством особами,, ОСОБА_11 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи поблизу кафе «Kinza», що за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 60, маючи спільний злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, порушивши основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, схопили потерпілого ОСОБА_12 за руки та тулуб, та всупереч його волі помістили до салону автомобіля марки «BMW E60» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та подавляючи його волю, унеможливлюючи його рухи та втечу, утримували потерпілого у салоні вищевказаного автомобіля, умисно позбавивши його можливості самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення, після чого, на даному автомобілі, всупереч волі потерпілого повезли його за межі міста Рівне, у напрямку села Дядьковичі, Рівненського району, Рівненської області.

Продовжуючи свої злочинні дії, 10 жовтня 2020 року у період часу з 15:30 год. до 17:35 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи на узбіччі поблизу автомобільної дороги Т1806, що знаходиться на відстані близько 5 км від м. Рівне, у напрямку села Дядьковичі, Рівненського району, Рівненської області, маючи спільний єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, здійснили напад на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході якого застосували до останніх насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилося в нанесенні за допомогою дерев`яної бити численних ударів в обличчя та в різні частини тіла, та здійснення пострілу із предмету ззовні схожого на вогнепальну зброю, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість та йому було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тьмяно-потиличної справа та лобно-скроневої зліва ділянок голови справа, крововиливу на правому стегні з розповсюдженням на ділянку правого колінного суглобу та праву гомілку, а потерпілому ОСОБА_9 було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді вогнепального поранення лівого стегна з наявністю стороннього тіла, та легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин потиличної ділянки голови справа, садна на переніссі, на тильних поверхнях 2-го та 3-го пальців лівої кисті, крововиливи на лівому ліктьовому суглобі з розповсюдженням на ліве передпліччя, на задній поверхні грудної клітки справа та на боковій поверхні грудної клітки зліва по передній аксілярній лінії, після чого вищевказані особи незаконно заволоділи належним ОСОБА_10 золотим ланцюжком 585 проби, вагою приблизно 20 грамів вартістю 34 185 гривень.

Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 який діяв за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, потерпілому ОСОБА_9 завдано фізичної шкоди, а потерпілому ОСОБА_10 завдано фізичної та майнової шкоди в розмірі 34 185 гривень.

Слідчий вказує, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі його винним, судимість, вчинення злочинів в період іспитового строку, відсутність офіційного працевлаштування та доходів, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити.

Адвокат ОСОБА_5 вказав, що ризики, на які посилається слідчий та прокурор не обґрунтовані. ОСОБА_4 не є засудженим, оскільки вирок щодо нього оскаржується в апеляційному порядку. Окрім того має соціальні зв`язки, зокрема в м. Рівне, проживає у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, є засновником та директором ТзОВ «Еліпс». Він слідства та суду ОСОБА_4 не ухилявся.

Просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене 10.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003985 від 10.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України.

13 листопада 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованих злочинів.

Крім «обґрунтованої підозри» обов`язковою умовою за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених у ч.1 ст. 177 КПК.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів.

Керуючись наведеним, суд враховує суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, обставити вчиненого кримінального правопорушення.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, а саме 15.01.2019 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із встановленням іспитового строку 2 роки.

Вирок законної сили станом на день розгляду вказаного клопотання законної сили не набрав.

ОСОБА_4 офіційно не одружений, зі слів підозрюваного ОСОБА_4 проживає в цивільному шлюбі та має малолітню дитину.

Однак підтверджуючих доказів цього суду не надано.

Окрім того, судом досліджено наданий Договір оренди квартири АДРЕСА_3 , орендодавцем якої є інший підозрюваний по даному кримінальному провадженню - ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 працює, є директором ТзОВ «Еліпс», яке розташоване за межами Рівненської області.

При цьому, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.187 КК України, а саме позбавлення волі на строк 10 років, судимість, вчинив злочини в період відбування іспитового строку, є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою схиляння останніх до дачі неправдивих показів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому вірогідність настання ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , про які вказує прокурор, є досить високою.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 22 год. 05 хв. 13 листопада 2020 року.

Строк дії ухвали до 22 год. 05 хв. 11 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1