Провадження №11-сс/801/562/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000006 від 11.01.2020 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнакієво Донецької області, українки, громадянки України, заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
підозрюваної: ОСОБА_7
слідчого: ОСОБА_9
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_10 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 15 години 20 хвилин 26 вересня 2020 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 26 вересня 2020 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 659 100 (шістсот п`ятдесят дев`ять сто) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 будуть покладені наступні обов`язки:повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також свідками; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_7 не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_7 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Єнакієво Донецької області, приблизно у січні 2020 року вступила у змову з ОСОБА_13 для спільного вчинення злочинних дій, пов`язаних із легалізацією паспортних документів, надання послуг по незаконному отриманню пенсійних і соціальних виплат на території підконтрольній українській владі, з метою з сприянням учасникам терористичної організації «ДНР», поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (в подальшому - ДНР) - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів.

Терористичну організацію «ДНР» утворено на початку квітня 2014 року на території Донецької області, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України. Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, має розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.

«ДНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

При цьому на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу, на представників політичного блоку покладаються організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.

Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки: створення так званих органів державної влади «Донецької народної республіки» та організація їх діяльності; видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «Донецької народної республіки»; організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «Донецької народної республіки»; проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії з терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та Збройним Силам України; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «Донецької народної республіки», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою викликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку Донецької народної республіки» (не передбачених законом збройних формувань) для забезпечення їх протиправної діяльності; забезпечення учасників «Донецької народної республіки» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

Вказане свідчить про те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» - «ДНР» є терористичною організацією, яка здійснює цілеспрямовану суспільно-небезпечну діяльність.

Усвідомлюючи всі вказані обставини, діючи умисно, у січні 2020 року з метою отримання незаконних прибутків від надання посередницьких послуг учасникам терористичної організації «ДНР» та окремим жителям тимчасово окупованих території Донецької області (далі - ТОТ) по незаконному отриманню пенсійних і соціальних виплат, ОСОБА_7 , діючи під керівництвом ОСОБА_13 , вступила у змову із працівником АТ «Державний ощадний банк України» (м. Бахмут Донецької області) ОСОБА_12 .

Відповідно до розподілу обов`язків, ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 , здійснювали пошук осіб, які не можуть виїхати на територію контрольовану українською владою та зацікавлені в отриманні документів або грошових коштів на підконтрольній українській владі території, організовували отримання документів, що посвідчують особу, їх переміщення через лінію розмежування, незаконне оформлення на території ТОТ нотаріальних доручень. До вказаної протиправної діяльності ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 залучили ОСОБА_11 , який отримував грошові кошти в установах АТ «Державний ощадний банк України», здійснював переміщення через лінію розмежування документів, банківських карток, та незаконно отриманих грошових коштів. У свою чергу, ОСОБА_12 здійснював моніторинг внутрішніх банківських баз даних на предмет нарахування значних грошових сум громадянам, передавав вказані відомості ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 , забезпечував у порушення вимог Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», проведення ідентифікації громадян за фактичної їх відсутності, забезпечував безперешкодне зняття грошових коштів у касах банку.

Так, члени злочинної групи, з метою сприяння окремим учасникам терористичної організації «ДНР» з 23.01.2020 почали підготовку злочинних дій зі сприяння у відкритті банківського рахунку та зняття грошових коштів для учасника політичного блоку терористичної організації «ДНР» ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - заступника голови «державної адміністрації ДНР» у м. Жданівка Донецької області. У продовж лютого - березня 2020 року учасниками групи вживались спільні, узгодженні дії направлені на підготовку документів для незаконного отримання коштів для ОСОБА_14 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_13 організувала незаконне оформлення нотаріального доручення, отримала паспортні документи, які передали через ОСОБА_11 у роботу ОСОБА_12 . У свою чергу, ОСОБА_12 , підготував документи для зняття блокування банківського рахунку ОСОБА_14 і подальшого безперешкодного зняття коштів для представника терористичної організації без його особистої присутності.

У аналогічний спосіб, на початку лютого 2020 року учасники групи почали підготовку до злочинних дій направлених на сприяння у відкритті банківського рахунку та зняття грошових коштів для учасника незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР» ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно розподілу ролей, на виконання вказівок ОСОБА_13 , ОСОБА_7 на території підконтрольній «ДНР» організувала оформлення доручення на свої ім`я від ОСОБА_15 , яке ОСОБА_11 передав ОСОБА_12

05.02.2020 у Бахмутському відділенні АТ «Ощадбанк» ОСОБА_12 , діючи спільно з ОСОБА_16 , відкрив банківський рахунок на ім`я ОСОБА_17 та зобов`язався передати у місцевий відділ Пенсійного фонду України персональні данні ОСОБА_17 для нарахування пенсії. Про виконання вказаних злочинних дій ОСОБА_7 доповіла ОСОБА_13 .

Протягом 23-25 березня 2020 року за допомогою ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_11 зняли кошти з банківського рахунку ОСОБА_17 , та розподілили між собою винагороду за здійснене сприяння названому учаснику терористичної організації «ДНР».

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_10 задоволити частково та застосувати до ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 або застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вимоги апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваної мотивовано тим, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду.
Захисник звертає увагу суду на те, що, зважаючи на зміст підозри ОСОБА_7 можна стверджувати, що на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу від 30.07.2020 року прокурором не було доведено обгрунтованість підозри ОСОБА_7 , оскільки висновки суду про доведеність обгрунтованої підозри не грунтуються на доказах, які б підтверджували вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину.
Доказів на те, що ОСОБА_7 , має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчому судді надано не було, оскільки сам факт реєстрації на тимчасово окупованій території не виправдовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу надані слідчим не містять заяв про незаконний вплив ОСОБА_7 на свідків, а навпаки показання свідка ОСОБА_18 додані до матеріалів клопотання свідчать про те, що з боку підозрюваної жодного тиску на свідків не вчинялося, жодних доказів протиправної діяльності підозрюваної на момент розгляду клопотання прокурором не доведено, що свідчить про відсутність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Слідчий та прокурор не довели у судовому засіданні наявність ризиків та обставин, які дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Під час постановлення ухвали слідчий суддя не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що у підозрюваної ОСОБА_7 є рідна сестра ОСОБА_19 , яка проживає у м.Харкові та спроможна забезпечити проживання у себе підозрюваної на час здійснення досудового розслідування, підозрювана раніше не судима, має на утриманні двох дітей ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловік ОСОБА_22 в 2017 році пережив інфаркт міокарда, має непрацездатних батьків, зокрема ОСОБА_23 матір підозрюваної є інвалідом 3 групи та потребує додаткового догляду, а поміщення ОСОБА_7 до слідчого ізолятору унеможливить виконання зобовязань підозрюваної щодо утримання своїх неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків.
При цьому розмір застави, який би забезпечив належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 має бути визначений у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 грн., вказана сума узгоджується з вимогами процесуального права, враховує соціальне та майнове становище підозрюваної та є такою, що забезпечить стримуючий ефект та буде достатньою мірою аби гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, крім того, згідно матеріалів справи ОСОБА_7 раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючі матеріали відсутні.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому суд вірно обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_6 , підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 11.01.2020 року ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
31.07.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
У слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 щодо відсутності доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є необгрунтованими.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України .
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, у тому числі врахував, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, врахував обставини кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваної, яка немає постійного місця роботи, зареєстрована та фактично проживає на тимчасово окупованій території у м. Єнакієво Донецької області, відсутність у неї соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З висновком слідчого судді щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою погоджується суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , що судом першої інстанції не взято до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки суд врахував, що підозрювана не має постійного місця роботи, зареєстрована та фактично проживає на тимчасово окупованій території у м. Єнакієво Донецької області, яка непідконтрольна українській владі та інші обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення відповідно до вимог ст. 178 КПК України .
Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , що до підозрюваної ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , де проживає її рідна сестра ОСОБА_19 , як на підстави для застосування більш мякого запобіжного є безпідставними, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_19 не заперечує щодо відбування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваною за адресою її проживання.
Крім того, як встановлено до складу сім`ї ОСОБА_19 входить троє дітей та чоловік, а житлова площа квартири АДРЕСА_3 згідно витягу реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності складає: загальна площа 36,7 кв.м, житлова площа 15,5 кв.м., тому на думку апеляційного суду це свідчить про неможливість застосування домашнього арешту.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилання захисника щодо наявності у підозрюваної ОСОБА_7 соціально-стримуючих факторів, а саме двох малолітніх дітей ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 , чоловіка ОСОБА_22 , який в 2017 році хворів інфарктом міокарда, непрацездатних батьків спростовуються поясненнями слідчого ОСОБА_9 , що підозрювана позбавлена можливості допомагати своїм дітям, батькам та чоловіку, оскільки вони проживають на тимчасово окупованій території у м.Єнакієво Донецької області, крім того, не дивлячись на свій сімейний стан, підозрювана незаконним шляхом потрапила на територію України разом з іншим чоловіком.

Також слідчий СВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду пояснив, що ризики, які зазначені у клопотанні про обрання запобіжного заходу існують, обгрунтовані, оскільки, як стало відому слідству, ОСОБА_7 обговорювала зі своїми посібниками можливість втечі з України, з метою уникнення покарання за вчинений злочин через лінії розмежування на непідконтрольну Україні територію, що свідчить про можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, яких на даний час встановлено велике коло осіб та не допитано, частина з яких проживає у м.Харкові, що унеможливлює їй обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_19 .

Сукупність встановлених слідчим суддею та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш мякий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Обставини, які передбачені ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як слідчим суддею так і колегією суддів апеляційного суду, при вивченні матеріалів провадження, не встановлено.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя застосував відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється остання.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному у розмірі 659 100 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4