ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/130/21Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Справа: № 702/365/20 Категорія: ст.291 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2020 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, повернуто прокурору, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2020 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, повернуто прокурору Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд мотивував своє рішення тим, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, санкцією було передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років. Підпунктом 98 п.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 28.11.2018, який набрав чинності 1 липня 2020 року, санкцію ст. 128 КК України було доповнено покаранням у виді позбавлення волі, проте враховуючи положення ст. 5 КК України в частині заборони зворотної дії у часі закону про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, на час його вчинення ОСОБА_7 відноситься до категорії кримінального проступку, згідно з положеннями ст. 12 КК України.

Тому на підставі викладеного, суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки кримінальне правопорушення за ст.128 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , судом визначено як кримінальний проступок, а тому обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 повинен вноситися з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, мотивуючи тим, що висновок суду про класифікацію вчиненого ОСОБА_7 діяння як кримінального проступку є помилковим.

Так, на дату направлення обвинувального акту до суду кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 12 КК України відносилось до злочинів невеликої тяжкості, а оскільки п.п.98 п.2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 28.11.2018, який набрав чинності 1 липня 2020 року, санкцію ст. 128 КК України було доповнено покаранням у виді позбавлення волі, дане кримінальне правопорушення стало нетяжким злочином.

Отже, на переконання апелянта, підстав для повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України у суду не було, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України не належить до кримінальних проступків.

Крім того, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень та вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, а саме вирішував наперед питання про можливість застосування того чи іншого покарання, що на стадії підготовчого судового засідання є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, керуючись положеннями статей 5, 12 КК України та положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 28.11.2018, а висновки суду про порушення прокурором процедури внесення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 не відповідають матеріалам кримінального провадження та нормам матеріального та процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України (в редакції КПК України 2012 року на час звернення з обвинувальним актом) обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Вказані вимоги закону, на переконання колегії, дотримані при складанні обвинувального акту.

Встановлено, що 24.06.2020 до суду було направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, яке на час надходження обвинувального акту відносилось до злочинів невеликої тяжкості.

Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції послався на вимоги п. 5 розділу II, п.п. 12, п.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», з огляду на що слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII, який вступив в силу 01 липня 2020 року (далі Закон 2617-УІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Водночас, даним законом внесено зміни до ст. 12 КК України та визначено, які кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних проступків, а які до злочинів та визначено класифікацію злочинів за тяжкістю.

Також, п.п.98 п.2 розділу « «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», санкцію ст. 128 КК України було доповнено словами "або позбавленням волі на той самий строк".

А тому, у відповідності до положень ст. 12 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, яке інкримінується обвинуваченому, стало нетяжким злочином.

Висновок суду першої інстанції про визначення діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_7 як кримінального проступку є помилковим, з огляду на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У даному випадку та обставина, що кримінальне правопорушення вчинене в 2015 році, коли санкція ст.128 КК України передбачала максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років, буде враховуватися при призначенні покарання, оскільки обвинуваченому не може бути призначене покарання, у випадку визнання його винуватим, більше за максимальну санкцію статті, яка діяла на час скоєння злочину. Проте, дана обставина не дає підстав для класифікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 як кримінального проступку, оскільки дане кримінальне правопорушення закон відносить до нетяжкого злочину.

Таким чином, суд дійшов невірного висновку про класифікацію дій ОСОБА_7 як кримінального проступку, внаслідок чого безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для внесення його з дотриманням вимог глави 25 КПК України.

Крім того, перевіряючи обвинувальний акт на дотримання вимог норм кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, надавши оцінку правової кваліфікації дій обвинуваченого, щодо вирішення наперед питання про можливість застосування покарання, з урахуванням положень ст. 5 КК України, на що звертає увагу апелянт та з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно п.п. 3,4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевказане, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту до скасування з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства з призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2020 року про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Обвинувальний акт з додатками та матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України повернути до Маньківського районного суду Черкаської області та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -