Справа № 138/1873/14-к
Провадження №:1-кс/138/360/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
06.10.2020 прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням по кримінальному провадженню № 0000149 від 10.03.2014. Клопотання мотивоване наступним.

10.03.2014 близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на тротуарі біля кафе «Імператриця», що розташоване по вулиці Київській в м. Могилів-Подільський Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності і благопристойності,нецензурно висловлювався в сторону ОСОБА_6 , та, в присутності відвідувачів закладу, затіяв бійку з ОСОБА_6 , застосовуючи спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме розбиту скляну пляшку, наніс декілька ударів гострим кінцем в праву частину обличчя останнього, в район правої щоки, лоба та ока.

Крім того, перебуваючи на тротуарі біля кафе «Імператриця», що розташоване по вулиці Київській в м. Могилів-Подільський Вінницької області, на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , які виникли в результаті нецензурної лайки між ними, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а саме: наніс декілька ударів гострим скляним предметом в праву частину обличчя останнього, в район правої щоки, лоба та ока.

Згідно додаткового висновку експерта № 108/30 від 17.04.2014 ОСОБА_6 отримав такі тілесні ушкодження: проникаюче рогівко-склеральне пораження правого ока з випадінням оболонок та зниження зору до VOD 0,3, рвана різана рана повік, лобу, щоки з права, шість рвано-різаних ран на правій щоці та повіках правого ока з деформацією м`яких тканин обличчя, які могли б виникнути 10.03.2014 від дії предмету з загостреною травмуючою поверхнею, якими могли бути і скло розбитої скляної посуди та належать до категорії проникаюче рогівко-склеральне пораження правого ока з випадінням оболонок та зниження зору до VOD 0,3 до пошкоджень середньої ступені тяжкості, як викликаючи тривалий розлад здоров`я більше 21-ї доби, а рани правої половини обличчя з деформацією м`яких тканин до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб. Рубцеві зміни в дільниці правого обличчя, які виникли внаслідок загоєння значних ран відносяться до невиправних, тобто для усунення цих змін необхідне оперативне втручання (косметична операція). В процесі досудового розслідування слідчим доведено, що пошкодження на обличчі ОСОБА_6 носять ознаку знівечення та по критерію невиправного знівечення обличчя (п. 2.1.8 правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В клопотанні, прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне провадження.
Зокрема, підставами вважати що обвинувачений буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що після вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи свою вину та незаконність дій, а також те, що за результатами досудового розслідування йому буде оголошено підозру, ОСОБА_4 27.03.2014, покинув територію України через пункт пропуску Шегині.

Крім того, у подальшому перебуваючи у міжнародному розшуку, будучи обізнаним про повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, продовжив переховуватись в Італії в м. Болонья.
Підставами вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що обвинуваченому відомі адреси проживання свідків та він може чинити тиск з метою зміни показань останніми.

Підставами вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що за час переховування від органів досудового розслідування ОСОБА_4 вчинив злочин та перебував у місцях позбавлення волі муніципалітету Болонья, Республіка Італія.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, недопущення настання ризиків передбачених п. 1, 3 ст. 177 КПК України є доцільним застосувати відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так, як більш м`які запобіжні заходитакі як застава та домашній арешт не є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечать належного виконання покладених на нього обов`язків.Зокрема жодна особа не висловила намір особистої поруки за обвинуваченого, а особисте зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, так як останній матиме можливість вільно пересуватись та спілкуватись із учасниками кримінального правопорушення, переховуватись від суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, немає офіційного місця роботи, не одружений, не має утриманців, відсутні міцні соціальні зв`язки.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що є усі підстави для задоволення клопотання. Підтвердив, що органами досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення підозри ОСОБА_4 .. Останній не міг не знати, що його розшукують у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки про підозру йому, крім іншого, повідомлялось в соціальних мережах, про це був обізнаний його рідний брат, крім того, рідними підозрюваного було залучено адвоката для захисту інтересів підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що йому зрозуміло в чому його обвинувачують, заперечив свою причетність до скоєння кримінального правопорушення. Повідомив, що не знав, що його підозрюють у скоєнні кримінального правопорушення. Наміру ухилятися від слідства не мав, виїхав до Італії 27.03.2014, оскільки йому 24.03.2014 було відкрито робочу візу.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що доказів в підтвердження вини ОСОБА_4 органом досудового розслідування не здобуто, а прокурором не надано. Ризики не доведені. Разом з тим, вважає, що достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, пояснення підозрюваного, думку захисника та прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні на даний час зібрано достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 4 ст. 296 КК України. Злочини, у яких підозрюється останній відносяться до категорії тяжких злочинів за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

На час розгляду клопотання, підозра підтверджується доказами, зібраними в кримінальному провадженні та доведеними прокурором при розгляді даного клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.03.2014; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; висновком судово-медичного експерта № 96/29; висновком судово-медичного експерта № 108/30; протоколами слідчих експериментів зі свідками; протоколом слідчого експерименту з потерпілим; протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілого; протоколами впізнання за фотознімками за участю свідків.

Прокурором доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, виходячи з наступного.

Подія кримінального правопорушення за участю підозрюваного мала місце 10.03.2014. Усвідомлюючи свою причетність ОСОБА_4 залишив місце постійного проживання та 27.03.2014 виїхав до Італії.

28.05.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що слідчим вжито всіх заходів та вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений, КПК України для вручення повідомлень.

Постановою слідчого СВ Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 від 04.06.2014 ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2014 обрано запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

23.12.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, на виконання ухвали (вироку) суду, ОСОБА_12 затримано о 16 год. 00 хв. 05.10.2020.

Суд вважає неспроможною позицію захисту, що підозрюваний не знав, що його підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення та не мав наміру ухилятися від слідства та суду.

Доказів наявності ризиків, передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України суду не надано. В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний знає потерпілого та свідків лише візуально. Та обставина, що підозрюваний проживає в одному місті з потерпілим та свідками, сама по собі не свідчить про доведеність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку суду інформація про перебування під вартою ОСОБА_4 в РІталії без повідомлення кваліфікації його діянь та рішення на підставі якого останній перебував під вартою, враховуючи, що останній на території України несудимий, не доводить зазначеного ризику.

Крім того, суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний стан неодружений, відсутні міцні соціальні зв`язки, утриманці, матеріальний стан не працює, за місцем реєстрації не проживав та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення і вважає, що більш м`які запобіжні заходи у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому приходить до висновку задоволити клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи, що ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено право, а не обов`язок слідчого судді не визначати заставу у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, беручи до уваги обставини справи, особу підозрюваного, думку прокурора, який не заперечував проти обрання альтернативного запобіжного заходу, приходжу до висновку визначити заставу ОСОБА_13 в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.12, ч. 1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України, ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 03 грудня 2020 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 80 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що становить 175 760 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, рахунок отримувача UА 0000401, Код , Банк Державне казначейство України, м. Київ, МФО 820 172), зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_4 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, у разі внесення застави, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та потерпілим;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Передбачені обов`язки покласти на ОСОБА_4 на строк 2 (два) місяці.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків, які будуть покладені на нього, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуватиметься у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дія ухвали закінчується 03 грудня 2020 року.

Копію цієї ухвали необхідно вручити підозрюваному ОСОБА_4 , негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1