справа № 208/7201/20
№ провадження 1-кп/208/677/20
ВИРОК
Іменем України
28 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001269 від 01.09.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянина України, розлученого, маючого одну неповнолітню дитину, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:
31.08.2020 року ОСОБА_4 протягом дня вживав спиртні напої на території м. Кам`янське та в кв. АДРЕСА_2 , де також окрім нього знаходились його знайомі, серед яких був малознайомий ОСОБА_6 . Після вживання спиртних напоїв, 01.09.2020 року, приблизно о 05:00 год. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в кв. АДРЕСА_2 , виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат вищезазначеної квартири, взяв ніж та, утримуючи його в руці, умисно, протиправно наніс ним два удари ОСОБА_6 .

У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно згідно висновку експерта № 1098-Е від 20.10.2020 року проникаюче торакоабдомінальне поранення (з раною в 7-му межребіррі по білягрудинній лінії праворуч) з ушкодженням нижньої долі правої легені, діафрагми, яке ускладнилось гемопневматороксом - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Непроникаюче поранення грудної клітини праворуч по задній поверхні - відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня. Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що 01.09.2020 року відпочивав у компанії, де був і раніше незнайомий йому ОСОБА_6 . Після спільного вживання алкоголю, у нього виникла сварка з ОСОБА_6 , в ході якої він раптово наніс йому тілесне ушкодження, зазначає, що все трапилось швидко і він не мав наміру його вбити. Щиро кається у вчиненому, з потерпілим примирився та надавав йому допомогу на лікування.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 01.09.2020 року відпочивав у компанії, де був і раніше незнайомий йому ОСОБА_4 . Вони разом вживали алкоголь, пішли до квартири, знову випили та між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_4 два удари, після чого ОСОБА_4 наніс йому удар ножем. Все трапилось швидко, він побачив кров, попрохав викликати швидку, ОСОБА_4 вийшов на вулицю. Враховуючи обставини конфлікту зазначає, що вбачає і свою провину у ньому, ОСОБА_4 він вибачив та вважає за можливе не позбавляти його волі.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, класифікується як тяжкий злочин;

- особу винуватого, який раніше несудимий, скарг за місцем проживання не надходило, неперебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування, наявність неповнолітньої дитини на утриманні, наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття та часткового добровільного відшкодування завданого збитку, наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації відносно обвинуваченого, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням йому максимально тривалого іспитового строку.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Клопотань щодо обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зі скасуванням застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для їх застосування.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 01.09.2020 року по 29.10.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведеної судової трасологічної експертизи № 19/104-7/3/1416 від 07.10. 2020 року у сумі 2 942, 1 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок дві гривні одну копійку).

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведеної судової біологічної експертизи № 8-801 від 07.10.2020 року у сумі 13 377, 92 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят сім гривень дев`яносто дві копійки).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 02.09.2020 року № 208/5867/20, 1-кс/208/1501/20 на речові докази п`ять ножів, чотири скляні чарки, сумку чорного кольору із речами та предметами, ланцюжок з хрестом білого кольору, предмети одягу (номер книги обліку речових доказів 452, порядковий номер 000161), які повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1