д. унік. № 243/7272/20
Провадження № 1-кс/243/1626/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 3 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001563 від 18 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. ІІ-Іванівка Барвінківського р-ну, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, зі слів офіційно працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 з клопотанням погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 .
Із змісту поданого до слідчого судді клопотання вбачається, що приблизно о 17 годині 00 хвилин 18 серпня 2020 року на території домоволодіння АДРЕСА_3 під час сумісного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 трапився

конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи у стані сп`яніння, з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_7 , розуміючи, що в результаті його злочинних дій може наступити смерть останнього, і бажаючи настання таких наслідків, взяв в праву руку цеглину, яка знаходилась біля нього та тримаючи її в правій руці наніс нею від 3 до 5 ударів в область голови ОСОБА_7 , спричинивши останньому відкриту черепно-мозкову травму з переламами кісток черепу. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці.

Між отриманими тілесними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого є прямий причинно наслідковий зв`язок.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчим зазначено в клопотанні, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, враховуючи суспільну небезпечність дій підозрюваного - є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, а також думку захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , які заперечували щодо клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оскільки положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Відомості про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.08.2020 за адресою:АДРЕСА_3 , під час якого виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті та вилученими під час огляду місця події речами, на яких маються сліди вчиненого злочину; довідкою № 473 від 19.08.2020 судово-медичного експерта із зазначенням причини смерті ОСОБА_7 протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 18.08.2020 близько 17 год. 00 хв. вона вийшла зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де зі знайомими розпивали спиртні напої, та побачила, що у дворі біля столу на землі сидить ОСОБА_5 , у якого під лівим локтем зажата голова ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 наносить цеглиною ОСОБА_7 удари по голові, не менше трьох разів. ОСОБА_5 бив ОСОБА_7 до тих пір, поки не настала його смерть, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 18.08.2020 близько 17 год. 00 хв. перебувала адресою: АДРЕСА_3 , де зі знайомими розпивали спиртні напої. Через деякий час, коли вона знаходилась вдома, почула крики своєї матері ОСОБА_8 , яка кричала про те, що ОСОБА_5 розбив голову ОСОБА_7 та вбив його. Також ОСОБА_9 побачила, що на землі лежить без свідомості ОСОБА_7 з окровавленою головою, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні свідчення.

Враховуючи встановлені відомості про зміст підозри пред`явленої ОСОБА_5 та обсяг відомостей, які були повідомленні в судовому засіданні прокурором, слідчий суддя приходить до переконання, що висновки органу досудового розслідування, викладені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Слідчий суддя виходить з того, що наявність суспільного інтересу у справі, полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, у зв`язку з чим вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості,

що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Так в судовому засіданні встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема той факт, що можливий термін покарання за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі від 7 до 15 років, оскільки наслідки та ризик втечі для підозрюваного можуть бути визнані меншим злом, ніж кримінальне переслідування та процедура відбування покарання. До того ж існує ризик впливу підозрюваного на свідків по кримінальному провадженню з метою спонукання їх відмовитись від своїх свідчень або змінити їх на його користь. Крім того перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не займається суспільно-корисною працею, не має постійного місця роботи та будь-якого офіційного (законного) джерела отримання доходів, у зв`язку з чим існують обґрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може ухилитися від досудового слідства та суду, вчинити вплив на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також враховує дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 той факт, що підозрюваний не одружений, не працює, пенсійного віку не досяг.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України , у зв`язку з чим враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в якому він підозрюється; вік, спосіб життя та стан здоров`я ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає доцільним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП УДПтС України в Донецькій області, через ІТТ № 7 ГУНП в Донецькій області.
Слідчим суддею також були розглянуті й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, передбачені ст. 176 КПК України, однак дійшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано та належно було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-178,182,183,193,194,376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001563 від 18 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах

Бахмутської УВП УДПтС України в Донецькій області, через ІТТ № 7 ГУНП в Донецькій області, строком на 60 днів а саме: з 19 серпня 2020 року по 17 жовтня 2020 року включно без визначення застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору негайно, після її проголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1