24.12.2020

справа № 642/8093/19
провадження № 1-кс/642/2476/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від участі у розгляді справи стосовно ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України. В ході судового засідання обвинуваченим та потерпілим було подано до суду угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні, в якій просили застосувати покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 рік.
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали угоду, просили її затвердити, потерпілий додав, що матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі.
Прокурор заперечив щодо затвердження угоди про примирення, оскільки була допущена неправильна кваліфікація злочину, оскільки обвинувачення відносно ОСОБА_6 було змінено з ч.2 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 185 КК України, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди.
Суд, перевіривши зміст угоди про примирення на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку про необхідність відмови у затвердженні мирової угоди, яка суперечить вимогам Кодексу, зокрема тому, що була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, оскільки угода складена за кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, тоді як ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.
22 грудня 2020 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 від адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 , з проханням дослідження відеофіксації судового засідання у справі від 18 вересня 2020 року у справі 642/8093/19, у зв`язку з тим, що в ході судового розгляду 18 вересня 2020 року суддя ОСОБА_5 не дала можливості зачитати зміст угоди про примирення, грубо перервала захисника, в присутності прокурора, секретаря, обвинуваченого, потерпілого, під час фіксування судового засідання технічними засобами повідомила про те, що у Прокурора є також клопотання, чим самовільно перервала розгляд угоди про примирення, ініціювала розгляд клопотання прокурора про зміну обвинувачення стосовно ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 185 на ч. 3 ст. 185 КК України, внаслідок чого було відмовлено в затвердженні мирової угоди, та такими діями суддя викликала обґрунтовані сумніви у її неупередженості та позапроцесуальному спілкуванні.
При вирішенні питання про відвід суддя ОСОБА_5 пояснення не надавала.
У судовому засіданні захисником ОСОБА_4 було заявлено відвід прокурору Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 . Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року у задоволенні заяви адвокати ОСОБА_4 відмовлено.
Так, в ході подальшого розгляду ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав.
Прокурор проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 заперечував, зазначаючи про відсутність підстав для цього.
Суд, вислухавши думки осіб, що з`явилися до судового засідання, з метою недопущення судової тяганини та дотримання розумних процесуальних строків, дослідивши матеріали відеофіксації судового засідання від 18 вересня 2020 року у справі 642/8093/19, в ході якого присутні прокурор Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 висловили свої думки щодо заявленої вимоги.
Перевіривши заяву та надані до неї матеріали, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 відмовити, оскільки в діях останньої не вбачає обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості або інших підстав, передбачених ст. 75 КПК України, наявність яких перешкоджає їй приймати участь у кримінальному провадженні.
Незгода з процесуальними діями судді не може бути підставою для його відводу, оскільки порушення процесу, в разі їх наявності, можуть тягнути за собою процесуально передбачені наслідки, як то скасування рішення або недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів (ст. 107 КПК зокрема).
Як зазначив Європейський суд у кожній окремій справі справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства Pullar v. The United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, c. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Що ж стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.
Між тим, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені зазначеною нормою КПК України. Заявлений відвід зводиться до незгоди з порядком проведення судового розгляду, та припущень заявника щодо упередженості судді.
Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 відсутні, оскільки викладені в заяві про відвід обставини продиктовані заявником з власної суб`єктивної позиції, нічим не підтверджені, тобто заява є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80-82, 369-372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 - про відвід судді ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні 642/8093/19 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1