Справа № 164/377/20
Провадження № 1-кп/162/72/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року селище Любешів.
Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої юридичної особи державного підприємства «Маневицьке лісове господарство» -- ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000361, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 246, частиною другою статті 353 Кримінального кодексу України (далі по тексту КК),
встановив:
У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про повернення обвинувального акта.
Клопотання умотивовано тим, що всупереч частині другій статті 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_5 . Твердження, які у ньому викладені, не містять «жодної конкретики» без вказівки на обставини щодо незаконної порубки дерев, перевезення, збуту незаконно зрубаної деревини саме ОСОБА_5 . В обвинувальному акті відсутні будь-які посилання на суб`єктивну сторону злочинів, які інкримінуються обвинуваченому. Досудовим розслідуванням всупереч статті 91 КПК не встановлено усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім цього, як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування прокурор після завершення відновив досудове розслідування, що є недопустимим та не передбачено КПК.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, доповнивши, що копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування він та його підзахисний у передбачений КПК спосіб не отримували. Намагання прокурора ОСОБА_3 у приміщенні Маневицького районного суду Волинської області після розгляду іншої справи за участі захисника та обвинуваченого 04 березня 2020 року вручити вказані документи є грубим порушенням кримінального процесуального закону. Сторона захисту не мала можливості ознайомитись з усіма матеріалами досудового розслідування, зокрема з речовими доказами у справі. Захисник ОСОБА_6 заперечив отримання копії обвинувального акта поштою, підпис на поштовому повідомленні про вручення не його. На запитання суду захисник повідомив, що отримав копію обвинувального акта від його підзахисного напередодні.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав та повідомив суду, що копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування отримав поштою 07 березня 2020 року.
Прокурор проти клопотання захисника заперечив та повідомив, що сторона захисту ознайомилась з матеріалами досудового розслідування та ігнорувала отримання копії обвинувального акта з реєстром матеріалів досудового розслідування. У зв`язку з цим він намагався вручити зазначені документи у приміщенні Маневицького районного суду та зафіксував відмову від їх отримання на відеокамеру власного стільникового телефону. З цього приводу було складено протокол. Прокурор звертає увагу, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з кваліфікацією дій обвинуваченого з посиланням на статті КК, питання дотримання процедури досудового розслідування, визнання доказів недопустимими перевіряється судом у ході судового розгляду кримінального провадження по суті.
Вивчивши клопотання, подані у зв`язку з цим матеріали, зміст обвинувального акта, заслухавши сторони, суд доходить наступних висновків.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною першою статті 20 КПК підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджениймає право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 КПК кожен має право, щоб обвинуваченнящодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно з статтею 291 КПК обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадженнята його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3 1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8 1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачемкопії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідуванняпідозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналіз процитованого законодавства вказує на те, що у підготовчому судовому засіданні суд може повернути обвинувальний акт виключно за відсутності у ньому відомостей щодо його форми та змісту, викладених у частині другій статті 291 КПК.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 має усі необхідні реквізити, у тому числі формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, з вказівкою на статті кримінального закону. Питання доведеності обвинувачення, коректності його формулювань, законності тої чи іншої процесуальної дії, допустимості та достатності доказів обвинувачення є предметом судового розгляду і вирішуються судом відповідно до статті 62 Конституції України. При цьому сторона захисту не позбавлена можливості подати суду докази на спростування версії обвинувачення.
Отже, клопотання захисника ОСОБА_6 не відповідає процесуальним інтересам сторони захисту на якнайшвидший розгляд кримінального провадження за пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням.
Щодо невручення стороні захисту копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, суд звертає увагу на наступне.
Прокурор у випадку відмови від отримання захисником ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_5 вказаних процесуальних документів мав би залучити до цієї процесуальної дії безсторонніх понятих, зафіксувавши це у протоколі відповідно до частини шостої статті 104 КПК.
Не передбачено КПК і застосування стороною обвинувачення власних мобільних пристроїв для відеофіксації тої чи іншої процесуальної дії.
Між тим, з поданих прокурором на спростування клопотання захисника матеріалів слідує, що сторона захисту у порядку статті 290 КПК ознайомилась з кримінальним провадженням 04 березня 2020 року, про що складено відповідні розписки. Прокурор подав обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування до Маневицького районного суду 05 березня 2020 року, а їх копії в цей же день направив поштою стороні захисту. Як слідує з повідомлень про вручення поштових відправлень, описами вкладень, захисник ОСОБА_6 отримав поштове відправлення з копією обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000361 особисто за своєю службовою адресою у місті Луцьку 11 березня 2020 року, а обвинувачений ОСОБА_5 за місцем свого проживання 07 березня 2020 року. Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив отримання копії обвинувальна акта, однак вказав, що напередодні отримав його копію від обвинуваченого. Натомість обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив отримання вказаних процесуальних документів 07 березня 2020 року. За таких обставин повернення обвинувального акта прокурору для його повторного вручення стороні захисту виглядає нелогічним.
Враховуючи наведене, керуючись статтею 314 КПК, суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, яке внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 10000361, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 246, частиною другою статті 353 Кримінального кодексу України, -- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1