ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2813/20 Справа № 205/4893/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2009 року за нововиявленими обставинами,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2009 року на нововиявленими обставинами.
Рішення суду обґрунтовано тим, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2009 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка не належить до остаточних рішень, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, відповідно до глави 34 КПК України.
В апеляції:
- засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою, призначити новий розгляд його заяв від 12 червня 2020 року та від 24 червня 2020 року.
В обґрунтування зазначив, що в порушення вимог ч.2 ст. 369 та ч.1 ст. 371 КПК України, в ухвалі не зазначено, що судове рішення винесено іменем України, не зазначено секретаря судового засідання, та ухвалу не завірено печаткою суду.
Вказує, що судове засідання було проведено без його участі та участі його захисника, яким не було належним чином повідомлено про розгляд справи; в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації.
До початку судового розгляду справи, до апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про розгляд апеляційної скарги без його участі. Враховуючи думки прокурора та захисника, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_5 , згідно вимог ч.4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думки захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити; прокурора, яка вважала за необхідне відмовити в задоволенні апеляційних вимог засудженого, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься засада законності, яка, у свою чергу та у відповідності до ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Із заяви засудженого вбачається, що він просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2009 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертається увага на те, що відповідно до ст. 459 КК України, за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили у разі встановлення штучного створення або підроблення доказів, неправильності перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдивих показань свідків, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із змісту глави 34 КПК України та загальних засад кримінального провадження випливає, що кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, які набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних провадженнях. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадках, коли вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту. Аналіз нововиявлених обставин, перелік яких наведено у ч. 2 ст. 459 КПК України, надає можливість визначити, що жодна з таких обставин не може бути зафіксована постановою суду про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, вказаною постановою не може бути зафіксовано юридичний факт, який може розглядатись у подальшому як нововиявлена обставина. А тому, висновок суду першої інстанції про те, що постанова, винесена на даній стадії, не належить до судових рішень, що можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами грунтується на вимогах ч. 1 ст. 459 КПК України.

На це звертає увагу і практика Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України про те, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмежене. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. І хоча, прийняття такого рішення прямо не передбачено процесуальним законом, проте воно відповідає вимогам розумності й справедливості.

Отже, за змістом процесуального закону за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті тільки рішення суду, що набрали законної сили і якими закінчено розгляд провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не може не погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що постанова судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2009 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є тим остаточним рішенням, що може бути оскаржено за нововиявленими обставинами відповідно до глави 34 КПК України.

Таким чином, відмова у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеної постанови, п хоча й за своєю формою прямо не передбачено главою 34 КПК України, проте по суті є правильним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не виявлено та у апеляційній скарзі ОСОБА_5 не наведено, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2009 року, за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4