ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/1500/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/796//20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 29 травня 2020 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верхній Рогачик, Верхньорогачицького району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Верхньорогачицького районного суду Херсонської області за ч.2 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29 травня 2020 року задоволено клопотання начальника державної установи «Дар`ївська виправна колонія №10» про переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.
Задовольняючи клопотання суд виходив із того, що ОСОБА_8 не виконує обов`язки, які покладені на засуджених в установі виконання покарання, негативно характеризується, має 23 стягнення, 8 з яких є діючими, а раніше застосовані відносно засудженого заходи виховного впливу не виявилися дієвими, оскільки ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, та його поведінка негативно впливає на інших засуджених, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість застосовування відносно засудженого стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати повністю та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_8 .
Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою і такою, яка підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків суду, фактичним обставинам справи.
Вказує, що клопотання начальника установи виконання покарання є необґрунтованим і таким, що суперечить вимогам ст. 84,86 КПК України.
Прокурором в порушення вимог ст. 91,94 КПК України в ході судового засідання не було об`єктивно, обґрунтовано доведено наявність обставин, на підставі яких було задоволено клопотання.
Відповідно до характеристики адміністрації установи виконання покарання, засуджений навчається на токаря.
Всупереч вимогам ст. 134 КВК України клопотання не містить причин, обставин і мотивів вчинення ОСОБА_8 порушень виконання обов`язків.
На переконання захисника, тримання при собі неробочого телефону, не є злісним порушення порядку утримання засудженого, а тому, до ОСОБА_8 дисциплінарною комісією має бути застосовано інше, більш м`яке стягнення.
Втім, клопотання не містить відомостей про можливість застосування відносно засудженого іншого, більш м`якого стягнення, серед тих, що передбачені ст. 132 КВК України.
Зазначає, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається у разі безуспішного застосування інших заходів.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
Відповідно до п. 13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Згідно із положеннями ч.1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань; поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Із приписів ч.9 ст. 134 КВК України слідує, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як видно із матеріалів кримінального провадження 28.05.2020 року, начальник державної установи ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» звернувся до суду із клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, мотивуючи його тим, що 23.05.2020 року о 19.30 год. під час обходу відділення СПС №9, проведено неповний обшук засудженого ОСОБА_8 в результаті якого за поясом штанів було виявлено та вилучено мобільний телефон «SAMSUNG», IMEI не встановлено.
Зазначені обставини знайшли своє підтвердження також в рапорті №393 молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_9 , протоколі вилучення від 23.05.2020 року, відповідно до якого у засудженого ОСОБА_8 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG», IMEI затерто.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Зі змісту ст. 133 КВК України слідує, що злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання, серед іншого, в тому числі є зберігання заборонених предметів, до переліку яких віднесено мобільні телефони.
Відтак, вилучений у ОСОБА_8 мобільний телефон, відноситься до предметів, які суворо заборонені до використання та зберігання в установі виконання покарання, і це підпадає під ознаки злісного порушення встановленого порядку відбування покарання.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції підставно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_8 ознак злісного порушення встановленого порядку відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання про переведення засудженого до ПКТ є необґрунтованим, оскільки в ньому не викладено обставини скоєння правопорушення, слід визнати безпідставними.
Так, у клопотанні зазначено характер, суть, дата та час скоєння засудженим правопорушення, детально зазначено, які саме норми правил порушив ОСОБА_8 , викладено і мотиви необхідності застосування відносно засудженого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, так як, зазначено про безуспішність застосування відносно нього інших заходів дисциплінарного впливу.
Від надання пояснень щодо обставин скоєного правопорушення ОСОБА_8 відмовився, про що було складено акт.
Твердження захисника про те, що зберігання засудженим мобільного телефону не є злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання, не ґрунтуються на законі.
Посилання захисника на те, що вилучений у засудженого телефон був у неробочому стані на висновки суду не впливають, і таке твердження не підтверджено належними і допустимими доказами.
Не можливо погодитися з доводами адвоката і про те, що відносно ОСОБА_8 можливо застосувати інший, більш м`який вид дисциплінарного стягнення, передбачений ст. 132 КВК України.
Із наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики слідує, що ОСОБА_8 відбуває покарання в державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» з квітня 2017 року, адміністрацією установи характеризується, як особа, що систематично допускає порушення режиму утримання, та вперто не бажає ставати на шлях виправлення та негативно впливає на виховний процес інших засуджених. Зазначається, що на промисловій зоні засуджений бажання працювати не виявив, участь у роботах по благоустрою відділення та прилеглої території не приймає.
Починаючи з моменту перебування в установі виконання покарання, тобто з квітня 2017 року до засудженого 23 рази застосовувалися заходи стягнення, такі як догана, сувора догана, та ОСОБА_8 тричі поміщався до дисциплінарного ізолятору. Наразі 8 стягнень є діючими.
Також зазначається про те, що із засудженим проводилася індивідуально-виховна робота з використанням усіх наявних засобів впливу з метою його перевиховання та припинення з його боку порушення режиму відбування покарання, проте вжиті заходи позитивного результату не дали, засуджений належних висновків для себе не зробив.
Характер, систематичність та кількість скоєних дисциплінарних проступків свідчать про те, що інші заходи впливу відносно засудженого є безуспішними, оскільки поведінка ОСОБА_8 вказує на стійку протиправну спрямованість його дій.
Таким чином, враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 1 місяць.
Стягнення на ОСОБА_8 накладено в межах строку, визначено ст. 134 КВК України.
Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.
Керуючись ст. 404, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 29 травня 2020 року, якою задоволено клопотання про переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4