КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4722/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 , особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року визнано наявність підстав для продовження відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту у виді утримання під вартою, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Польща.
Строк екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців, який слід обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).
Строк дії ухвали слідчого судді встановленона 60 днів, до 24 жовтня 2020 року включно.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, про порушення прав на захист ОСОБА_7 , оскільки затримання та складення протоколу відбулося у відсутність захисника. Продовжуючи застосування до ОСОБА_7 , екстрадиційного арешту, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився до порушень вимог ст.ст. 584, 585 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.
Також апелянт зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 573 КПК України в клопотанні не вказано відповідні статті Кримінального закону України яким відповідають ст. 310 §1, ст. 13 §1, ст. 286 §1, ст. 272, ст. 11 § 2, ст. 12 Кримінального кодексу Республіки Польща, що унеможливлює перевірку судом відповідності строку покарання та відповідно долучення матеріалів, яким аргументується видача ОСОБА_11 саме у зв`язку з притягненням за даними статтями.
Крім того апелянт зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 582 КПК України в матеріалах клопотання відсутні документи в підтвердження що особа, яка здійснила затримання 28.02.2020 ОСОБА_7 згідно протоколу затримання є уповноваженою службовою особою.
В порушення вимог ч. 3 ст. 584 КПК України до матеріалів клопотання долучено «червоне повідомлення інтерполу» на іноземній мові без належного перекладу на українську та державну мову особи, яка затримана, адже під час затримання їй повинні бути роз`ясненні підстави затримання зрозумілою для неї мовою та надані підтверджуючі документи зрозумілою мовою.
В порушення вимог ч. 4, ч. 5 ст. 582 КПК України в матеріалах клопотання відсутні документи на підтвердження повідомлення у відповідний строк відповідний центральний орган України про затримання, та повідомлення Міністерства закордонних справ України. Слідчим суддею відповідно не перевірено та не з`ясовано дані обставини, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення.
Також апелянт зазначає, про недотримання строків тимчасового арешту, оскільки станом на 07.05.2020 ОСОБА_12 вже двічі було продовжено тримання під вартою без Запиту, чим грубо порушено права затриманої особи, а слідчим суддею відповідно не перевірено та не з`ясовано дані факти.
Окрім того апелянт зазначає, що з метою перекручування обставин даної екстрадиційної перевірки до суду надано два запити, датовані 2020 роком, однак незрозумілим є в рамках якого саме запиту проводиться екстрадиційна перевірка та яким чином особа була повторно затримана у зв`язку з розшуком та притягненням до кримінальної відповідальності за ст. 258 §3, ст. 296 §1. §3, ст. 300 §1, §3. ст. 300 §2, ст. 301 § 1, ст. 296а § 2, ст. 11 § 2, ст. 12, ст. 65 §1 Кримінального кодексу Республіки Польща якщо відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018 ОСОБА_7 вже був затриманий 20.02.2018 на підставі міжнародного розшуку згідно бази Інтерполу з кодовим номером А-1820/2-2018 та відносно нього був застосований тимчасовий арешт строком на 30 діб для отримання запиту про його видачу компетентним органам Республіки Польща, таким чином процедура проведення екстрадиційної перевірки відносно даної особи розпочалась ще у 2018 році, тому зміна застосованого до нього запобіжного заходу на інший регулюється виключно подачею до суду прокуратурою нового клопотання у зв`язку з ухиленням особи, яка підлягає екстрадиційній перевірці від виконання тих чи інших обов`язків, але аж ніяк повторного затримання для «початку проведення екстрадиційної перевірки», оскільки в самих же матеріалах наявні посилання на Висновок щодо екстрадиції ОСОБА_7 .
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_13 прибув на території України в жовтні 2017 року. В грудні 2017 року згідно документів наданих Польською стороною його оголошено в розшук, однак зі спливом шести місячного терміну Центральним органом не перевірено дані обставини та не надано їм оцінку. Відсутні претензі кримінального характеру до особи з боку правоохоронних органів України. Відповідно до вимоги наявної в матеріалах ОСОБА_7 не притягувався на території України до кримінальної та адміністративної відповідальності. В ОСОБА_14 наявні соціальні зв`язки в Україні, та наявне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та джерело законного доходу, а саме фінансовадопомога від родини, друзів.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із п.9 ч.1 ст.541 КПК України екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
На підставі ч.ч.10, 11 цієї статті Кримінального процесуального кодексу екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
На думку апеляційного суду, проаналізувавши та дослідивши матеріали клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу компетентним органам Республіки Польща та його фактичної передачі.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Радачинські Іренеуш перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.ст. 11, параграф 2, 65 параграф 1, 258 параграф 3, 296 параграф 2, 300 параграф 1, 301 параграф 1 (створення злочинної організації) КК Республіки Польща.
При цьому, до прокуратури міста Києва надійшло доручення Генеральної прокуратури України про проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть стати підставою для відмови у видачі ОСОБА_7 компетентним органам Республіки Польща.
Запит польської сторони та інші документи про видачу ОСОБА_7 оформлені належним чином, у відповідності до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.
Відповідно до наданих польською стороною документів, ухвалою районного суду м. Серадз від 13.12.2017 щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тимчасового взяття під варту.
Постановою від 20.12.2017 Окружного прокурора у м. Серадз ОСОБА_7 оголошено у розшук. 19.02.2018 останнього оголошено у міжнародний розшук.
Злочини, передбачені ст.ст. 11, параграф 2, 65 параграф 1, 258 параграф 3, 296 параграф 2, 300 параграф 1, 301 параграф 1 КК Республіки Польща відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 382 КК України, тобто є екстрадиційними. При цьому, не належать до військових злочинів і не носять політичного характеру.
Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини не закінчився.
За інформацією Державної міграційної служби України ОСОБА_7 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, таких статусів не отримував, з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався.
До кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на території України не притягується, не судимий.
Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення відносно ОСОБА_15 у зв`язку з правопорушенням, за яке вимагається його видача та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв`язку з цим самим правопорушенням.
11.03.2020 щодо ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт, який продовжений ухвалою слідчого судді від 04.05.2020 на строк до 02.07.2020 включно, а ухвалою слідчого судді від 01.07.2020 року до 29.08.2020 року включно.
20.08.2020 заступник прокурора міста Києва ОСОБА_16 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням щодо перевірки наявності підстав для подальшого утримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 11, параграф 2, 65 параграф 1, 258 параграф 3, 296 параграф 2, 300 параграф 1, 301 параграф 1 КК Республіки Польща.
Прокурор у клопотанні звертав увагу, що ОСОБА_7 ухилявся від проведення екстрадиційної перевірки, оскільки тривалий час було невідомо його місцезнаходження. Так, прокуратурою міста Києва неодноразово надавалися доручення ГУНП України в м. Києві для вжиття заходів до затримання останнього для звернення до суду з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту.
На даний час прокуратурою міста екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_7 не завершена. На виконання доручення Офісу генерального прокурора з ДУ «Київський слідчий ізолятор» очікується пояснення ОСОБА_7 щодо інкримінованих польською стороною правопорушень та надходження запиту про видачу.
26.08.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва визнано наявність підстав для продовження відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту у виді утримання під вартою, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Польща.Строк дії ухвали слідчого судді встановлено на 60 днів, до 24 жовтня 2020 року включно
З ухвали суду першої інстанції, а також журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження щодо ОСОБА_7 екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, за клопотанням сторони захисту, було допитано свідка та вислухано осіб, які виявили бажання стати поручителями ОСОБА_7 а та взяти останнього на особисту поруку, з`ясовані обставини справи, на підставі яких було прийнято рішення про визнання наявності підстав для продовження щодо ОСОБА_7 , екстрадиційного арешту, до вирішення Офісом Генерального прокурорапитання про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Польща, на строк не більше дванадцяти місяців.
При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Європейської Конвенцієї «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Польща виходячи з тих обставин, що попередній строк тримання ОСОБА_7 , під вартою закінчується та прокурором наведено у відповідності до ст. 584 КПК України підстави для подальшого утримання ОСОБА_7 , під вартою. При цьому встановлено, що продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам ОСОБА_7 , є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Польща.
Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, а саме те, що слідчий суддя, під час розгляду вказаного клопотання, не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Приймаючи рішення про продовження щодо ОСОБА_7 ,. саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання затриманим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Окрім цього, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 ухилявся від правоохоронних органів Республіки Польща, перебував у міжнародному розшуку, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції.
Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для продовження екстадиційного арешту щодо ОСОБА_7 та неможливість забезпечення виконання останнім своїх обов`язків при застосуванні іншого запобіжного заходу, зокрема як до особи, яка попередньо ухилялась від явки на виклик до суду тощо, у зв`язку із чим було надано дозвіл на її затримання.
Також при перегляді оскаржуваної ухвали колегією суддів взято до уваги наданий стороною захисту висновок затверджений прокурором міста Києва ОСОБА_17 27.03.2019 за наслідками екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 компетентним органам Республіки Польща, з якого вбачається, що підстави для відмови у видачі громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентним органам Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. ст. 11 пар. 2, 12, 65 пар. 1, 258 пар. 3, 296 пар. 2, 300 пар. 1, 301 пар. 1 КК Республіки Польща відсутні. Рішення щодо видачі ОСОБА_7 компетентним органам Республіки Польща можливо прийняти після встановлення його місцезнаходження та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт). Матеріали екстрадиційної перевірки направлено до Генеральної прокуратури України.
Тому посилання апелянта на те, що екстрадиційну перевірку вже проведено, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його видачі, не спростовують висновків викладених у оскаржуваній ухвалі.
Зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються,як викладеним так і матеріалами справи, які були долучені до клопотання про перевірку підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 .
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_7 неможливе продовження екстрадиційного арешту, а тому апеляційна скарга з викладеними у ній доводами задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 181, 404, 405, 407, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року, якою визнано наявність підстав для продовження відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту у виді утримання під вартою, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Польща.Строк дії ухвали слідчого судді встановлено на 60 днів, до 24 жовтня 2020 року включно, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4