ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7278/20 Номер провадження 11-сс/814/817/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000250,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та наклав арешт на майно, що було вилучене 07 серпня 2020 року під час проведення обшуку автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на грошові кошти, мобільний телефон, а також на сам автомобіль Skoda Octaviа, свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу № НОМЕР_2 та ключі від автомобіля до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав про наявність достатніх підстави вважати, що грошові кошти та мобільний телефон є доказами кримінального правопорушення і відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, а тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність арешту автомобіля з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині заборони використання автомобіля Skoda Octavia із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтва про його реєстрацію і ключів від автомобіля, що знаходяться на зберіганні у військовій прокуратурі, та повернути автомобіль підозрюваному ОСОБА_9 .
При цьому зазначає, що ухвала слідчого судді в цій частині порушує права ОСОБА_9 , як власника автомобіля, а також членів його родини.
Зазначає, що на автомобілі відсутні сліди злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , а сам автомобіль не визнаний речовим доказом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами частини 2 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів провадження Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000250 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
07 серпня 2020 року в цьому провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_9 у одержанні ним, як службовою особою заступником начальника сектору превенції Соборного відділення поліції Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, неправомірної вигоди у розмірі 10000 грн за вчинення в інтересах ОСОБА_10 дій, з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Санкцією цього злочину передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Перебування автомобіля Skoda Octavia, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , у власності підозрюваного ОСОБА_9 ніким із учасників провадження не оспорюється.
Оскаржуваним рішенням слідчий суддя наклав арешт на цей автомобіль з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Враховуючи наведене, доводи захисника про відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль з огляду на те, що він не визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні суперечать приписам ч.5 ст.170 КПК України.
Твердження в апеляційній скарзі про проведення обшуку вказаного автомобіля без відповідного дозволу спростовуються наявною в матеріалах провадження ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 серпня 2020 року, якою надано дозвіл на обшук автомобіля Skoda Octavia, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , з метою виявлення та відшукання відповідних речей.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.
Крім того, відповідно до положень ст.174 КПК України арешт майна може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000250 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4