Справа № 331/2739/20
Провадження №1-кс/331/1549/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000725 від 09.04.2020 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 17.02.2020 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України, до штрафу у розмірі 850 гривень, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбала кристалоподібною речовину білого кольору, яку в подальшому стала незаконно зберігати при собі з метою збуту. В подальшому, 08.07.2020 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, домовилась про збут останньому наркотичного засобу, обіг якого обмежено «метадон». Після чого, приблизно о 13 годині 10 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Водафон» по пр. Соборному, 89 в м. Запоріжжя, подзвонив на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 де в ході телефонної розмови з останньою, замовив наркотичний засіб «Метадон» за грошові кошти у сумі 800 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти ОСОБА_7 перевів на абонентський номер мобільного оператору ПрАТ «Водафон» НОМЕР_1 через термінал, що розташований у магазині «Водафон», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 89. Після чого, ОСОБА_6 , в телефонній розмові, підтвердила ОСОБА_7 отримання коштів і повідомила, що необхідно чекати 10-15 хвилин, поблизу адреси: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд, 42. Далі при зустрічі ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 3 зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору. Після чого ОСОБА_7 переніс вказаний наркотичний засіб до будинку 113 по пр. Соборному в м. Запоріжжя, де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 3 зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, в яких згідно висновку експерта №7-1957 від 14.07.2020 знаходиться наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, загальна маса якого склала 0,3367 г. (в перерахунку на основу).
В подальшому, 27.07.2020 приблизно о 11:00 год. ОСОБА_6 діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, домовився про збут останньому наркотичного засобу, обіг якого обмежено «метадон». Після чого, приблизно о 12 годині 00 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Водафон» по пр. Соборному, 89 в м. Запоріжжя, подзвонив на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , де в ході телефонної розмови з останньою, замовив наркотичний засіб «Метадон» за грошові кошти у сумі 1750 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти ОСОБА_7 перевів на абонентський номер мобільного оператору ПрАТ «Водафон» НОМЕР_1 через термінал, що розташований у магазині «Водафон», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 89. Після чого, ОСОБА_6 підтвердила ОСОБА_7 отримання коштів і повідомив, що необхідно зустрітися приблизно через годину поблизу ресторану «Маіс», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 9. Після цього, приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_7 знову зателефонував ОСОБА_6 на що остання повідомила, що він може забрати наркотичний засіб, а саме 5 зіп-пакетів в кристалоподібною речовиною білого кольору, Далі за вище вказаною адресою при зустрічі ОСОБА_6 передала ОСОБА_7 5 зіп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору. Після чого ОСОБА_7 переніс вказаний наркотичний засіб до будинку 1 по вул. Стефанова в м. Запоріжжя, де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 5 зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, в яких знаходиться наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно.
На даний час в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, що підозрювана ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання в повному обсязі.
Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваної, думку захисника, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000725 від 09.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Клопотання слідчого узгоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України. Копію клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, отримані підозрюваною завчасно до судового розгляду.
28.07.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами: заявою від ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 08.07.2020; висновком експерта №7-1957 від 14.07.2020; протоколом огляду місця події від 27.07.2020; протоколом обшуку 27.07.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, підозрювана ОСОБА_6 ймовірно вчинила кримінальне правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.
Водночас слідчий суддя враховує, що підозрювана офіційно не працевлаштована, раніше притягалася до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність останньої до вчинення інших кримінальних правопорушень, а відтак, на думку слідчого судді, прокурором доведено ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.
Проте, слідчим та прокурором не доведено існування всіх інших ризиків, на які робиться посилання в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий не навів доказів намагання переховуватися підозрюваною від органів досудового розслідування чи суду, а також можливості незаконно впливати на свідків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, судом оцінено в сукупності: тяжкість покарання за санкцією ч. 1,2 ст. 307 КК України, майновий стан, наявність постійного місця проживання та наявність судимості.
Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Прокурор та слідчий не в повному обсязі довели суду недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, наявному у справі. Так, суд вважає, що застосування до підозрюваної запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не зможе запобігти вказаному ризику. Крім того, недоцільно застосовувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави. Однак, неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором і слідчим доведено не було.
Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків та уникнення встановленого слідчим суддею ризику доцільно застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, з забороною покидати місце проживання в нічний час доби.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, необхідно встановити два місяці.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000725 від 09.04.2020 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20:00 годин до 08:00 годин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, чи суду;
- з`являтися до органів досудового слідства та суду, за першим викликом, у призначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної передати для виконання відділенню поліції за місцем проживання підозрюваної.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком на два місяці, тобто до 29 вересня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 30 липня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1