Дата документу 28.01.2021
Справа № 334/5596/20
Провадження № 1-кп/334/493/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-
встановив:
Судом здійснюється судове провадження у кримінальному провадженні № 1-кп/334/493/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Обґрунтовує клопотання тим, що не перестали існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий. Ішні, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою строком на 60 діб підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
08.12.2020 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя обвинуваченому ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 лютого 2021 року.
Так, підставами продовження запобіжного заходу було те, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки він офіційно не працює. Крім того, обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а отже перебуваючи на свободі зможе знову вчинити інший злочин.
Суд встановив, що обставини, які були підставами для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у теперішній час не перестали існувати.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, і за які передбачене покарання до 5 років позбавлення волі, офіційно не працює, що дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».
ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, три злочини вчинив під час судового провадження щодо нього, яке здійснювалось Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, не має постійного джерела доходів, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та існування зазначених ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість ризику щодо переховування від суду та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у інкримінованому правопорушенні, застосування більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час є неможливим.
Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 діб.
Керуючись ст. 183, 197, 199, 331, 372 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Термін дії ухвали закінчується 28 березня 2021 року о 12.00 годині.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: