Справа № 397/419/20
н/п : 1-кп/397/37/21
В И Р О К
Іменем України

20.01.2021 . Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.01.2020 за № 0000097 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не одружений, не працює, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 за контрактом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, який раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Так, 18.01.2020 ОСОБА_3 знаходився у електропотязі зі сполученням «Знам`янка-Шевченкове-Цвіткове», який рухався в напрямку залізничної станції «Фундукліївка» в смт. Олександрівка Кіровоградської області, де помітив потерпілу ОСОБА_5 , яка працювала провідником. Приблизно о 18 год. 40 хв., під`їжджаючи до залізничної станції «Фундукліївка» в смт. Олександрівка Кіровоградської області, ОСОБА_3 у незачиненій сумці ОСОБА_5 помітив мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J5».

У той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого самозбагачення, впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, скориставшись тим, що ОСОБА_5 роздає квитки за проїзд, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно із незачиненої сумки викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J5», вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 193 від 18.03.2020, становить 758 грн. 33 коп., в якому знаходилася SIM-карта мобільного оператору «МТС», на рахунку якої були відсутні грошові кошти, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро каявся, зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла повністю, згоден з обставинами вчинення ним кримінального проступку, які викладені в обвинувальному акті. Проте, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від надання показань з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального проступку.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд кримінального провадження без її участі, зазначила, що претензій матеріальної та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просила призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнає провину у вчиненому кримінальному проступку, але відмовився надати показання з приводу вчиненого ним кримінального проступку, тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його відношення до вчиненого ним кримінального проступку.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв?язку з цим, суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії кримінального проступку.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, проходить військову службу за контрактом, має постійне місце проживання, за яким компрометуючими матеріалами стосовно нього сільська рада не володіє, вважається таким, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у відповідності до санкції чинної на момент вчинення кримінального правопорушення, враховуючи, що на момент ухвалення вироку мінімальний розмір покарання у виді штрафу погіршує становище обвинуваченого.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні, цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує у відповідності до ст.ст. 100, 126 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 100, 126, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 (шість) копійок.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J5», який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити у її володінні.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_____________20___ року набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/770/20.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської ОСОБА_6

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.