Справа № 362/578/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2787/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.
Досудовим розслідуванням установлено, що 28 грудня 2019 р. (точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , перебував на території садового товариства «Глеваха-3» в смт. Глеваха, Васильківського р-ну, Київської області, та в останнього виник умисел, на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб.
Далі, ОСОБА_7 підійшов до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та підійшовши до приміщення будинку віджавши дві скляні рами вікна, проник до середини даного будинку, де в одній з кімнат помітив індукційну плиту марки «Caso» Waive 2100, яку помістив в пакет та підготував для викрадення.

Потім, ОСОБА_7 , побачивши що в будинку тривалий час ніхто не проживає, вирішив залишитися на декілька днів, для відпочинку та розпивання алкогольних напоїв, які знаходились у будинку.
В подальшому, 05.12.2019 р. до будинку адресою: АДРЕСА_2 , приїхала потерпіла ОСОБА_8 , затримала ОСОБА_7 , та з причин, що не залежали від його волі, а саме, через приїзд до вищезазначеного будинку його власників не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Згідно висновку експерта №13-1/2222 від 12.12.2019 р., ринкова вартість наданої на дослідження індукційної плити марки «Caso» Waive 2100 станом на 05.12.2019 р., могла становити 1716,67 грн. (одну тисячу сімсот шістнадцять грн. 67 коп.).
Тим самим, вказаними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.
Не погоджуючись з вироком суду, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій, просить вирок змінити, пом`якшити покарання, призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, з урахуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 3 (три) роки.
В обґрунтуванні вказує, що умислу на таємне викрадення чужого майна в нього не було, в будинку потерпілої він проживав більше неділі та нічого не крав і не збирався викрадати, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.15. ч.2 ст.185 КК України, також звертає увагу, що суд необгрунтовано вказав, що він раніше судимий, оскільки він в силу ст.89 КК України має бути визнаний таким, що немає судимостей.
Зазначає, що має позитивну характеристику, хворіє на ряд захворювань, має постійне місце проживання, у вчиненому щиро розкаявся.
Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, який просив рішення суду залишити без змін, обвинуваченого, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав.
Так, суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначив йому покарання, передбачене санкцією даної норми закону.
При цьому, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, не навів формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише зазначив про обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується органами досудового слідства.
Крім того, як вбачається з вироку суду, « ОСОБА_7 28.12.2019 року перебував на території садового товариства «Глеваха-3» в смт.Глеваха, Васильківського району Київської області, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб», та в подальшому зазначається, що «05.12.2019 року до будинку садового товариства «Глеваха-3» в смт.Глеваха приїхала потерпіла ОСОБА_8 , яка виявила та затримала ОСОБА_7 », що вказує на неузгодженість та протиріччя в формулюванні обвинувачення, установленого досудовим розслідуванням, який судом перевірено не було, що вказує на однобічність розгляду справи.
Також під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 наголошував на тому, що умислу на таємне викрадення чужого майна в нього не було, в будинку потерпілої він проживав більше неділі та нічого не крав і не збирався викрадати, на що він вказував і в суді першої інстанції, однак, суд на його доводи уваги не звернув та розгляд провів за ч. ст..349 КПК України, належним чином не з`ясувавши позицію обвинуваченого щодо формулювання обвинувачення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, наведені порушення є істотними і такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тому вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані в ухвалі колегії суддів недоліки, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, і постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2020 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.
Призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 01.02.2021 року.

Судді: