печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному проваджені № 0000774,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду з заявою про відвід слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000774 від 19.02.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог заяви вказує, що кримінальне провадження за № 0000774 від 18.02.2020 року перебуває у провадженні Печерського УП ГУНП в м. Києві, слідчий ОСОБА_5 , відомості про яке внесено до ЄРДР 18.02.2020 року. Процесуальне керівництво здійснюється Київською місцевою прокуратурою № 6.

У вказаному провадженні № 0000774 від 18.02.2020 року відповідно до процесуальних норм заявник ОСОБА_4 є потерпілим.

Заявник як підстави для відводу слідчого вказує наступне:

ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення до канцелярії Печерського УП ГУНП в м. Києві 01.11.2018 року, та зареєстровано за вхідним № 14952. Було отримано відповідь від 09.11.2018 року за підписом слідчого ОСОБА_5 , про те, що заяву ОСОБА_4 розглянуто та приєднано до кримінального провадження № 0004917 від 31.10.2018 року.

Цими діями слідчого було допущено порушення процесуальних норм, порушено порядок передбачений ст.ст. 214, 217 КПК України, а саме: по заяві ОСОБА_4 не внесено відомості до ЄРДР протягом 24-х годин; допущено самовільне без письмового погодження з прокурором приєднання заяви ОСОБА_4 до КП № 0004917 від 31.10.2018 року.

Бездіяльність слідчого ОСОБА_5 що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, 12.11.2018 року була оскаржена у Печерському районному суді міста Києва, (вх. 147013 від 12.11.2018 року). За результатами скарги ОСОБА_4 слідчим суддею винесено Ухвалу від 01.04.2019 року, якою зобов`язав уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві внести відомості по заяві ОСОБА_4 до ЄРДР та направлено ухвалу для виконання (справа № 757/55741/18- к). Також було подано заяву ОСОБА_4 до Печерського УП ГУНП в м. Києві (вх. А-1027 від 27.03.2019 року з приводу порушення його процесуальних прав слідчим ОСОБА_5 .. Було отримано формальну відповідь від 07.05.2019 року за підписом слідчого ОСОБА_5 про те що заява ОСОБА_4 з приводу порушення його прав у КП № 0004917 від 31.10.2018 року розглянута та приєднан.

Слідчим ОСОБА_5 не виконано Ухвалу Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/55741/18-к), за невиконання ухвали суду передбачена кримінальна відповідальність (ст. 382 КК України); не розглянуто та не прийнято відповідних мір по заяві від 27.03.2019 року про порушення прав ОСОБА_4 в КП № 0004917 від 31.10.2018 року (ст. 24 ЗУ «Про звернення громадян»);

11.06.2019 року, в рамках досудового розслідування № 0004917 від 31.10.2018 року до Печерського УП ГУНП в м. Києві, подано клопотання про виконання процесуальних дій (вх. № 7328), а саме вручення пам`ятки потерпілого на підставі поданої раніше заяви яка приєднана до вказаного досудового розслідування. Отримано відповідь від 08.07.2019 року про приєднання клопотання до матеріалів КП за підписом слідчого ОСОБА_5 .

Слідчим ОСОБА_5 не дотримано строків розгляду клопотання відповідно ст. 220 КПК України (3 доби), а безпосередньо саме клопотання не виконано.

18.06.2019 року, в рамках досудового розслідування № 0004917 від 31.10.2018 року до Печерського УП ГУНП в м. Києві, подано клопотання про долучення доказів (вх. № 7623). Отримано відповідь від 08.07.2019 року про приєднання клопотання до матеріалів КП за підписом слідчого ОСОБА_5 , також відповідь датована «заднім числом» (11.06.2019 року), що раніше навіть дати подання вказаного клопотання.

Слідчим ОСОБА_5 не дотримано строків розгляду клопотання відповідно ст. 220 КПК України (3 доби).

06.12.2019 року, в рамках досудового розслідування № 0004917 від 31.10.2018 року до Печерського УП ГУНП в м. Києві, подано клопотання про закриття кримінального провадження. Отримано відповідь від 27.12.2019 року про приєднання клопотання до матеріалів КП.

Слідчим знову ж таки не дотримано строків розгляду клопотання відповідно ст. 220 КПК України (3 доби), вмотивована постанова про відмову у розгляді клопотання не виносилася.

11.12.2019 року, подано скаргу до Печерського районного суду (вх. № 175417), на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 , що полягає у нерозгляді по суті клопотання від 06.12.2019 року. За результатами скарги було винесено Ухвалу від 17.01.2020 року (справа № 757/65069/19-к) якою уповноважену особу (слідчого ОСОБА_5 ) у кримінальному провадженні № 0004917 від 31.10.2018 року зобов`язано розглянути відповідно до вимог ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_4 від 06.12.2019 року, про закриття кримінального провадження. Вказану ухвалу пред`явлено для виконання до Печерського УП ГУНП у м. Києві із заявою від 19.02.2020 року (вх. 2438 від 20.02.2020 року), про виконання ухвали суду.

Слідчим ОСОБА_5 вказану ухвалу не виконано, клопотання повторно не розглянуто у строки передбачені ст. 220 КПК України, вмотивованої постанови про відмову у розгляді клопотання не виносилося. Відповіді про виконання ухвали не надходило.

20.01.2019 року, до Київської місцевої прокуратури № 6 як до органу, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0004917 від 31.10.2018 року було подано клопотання про проведення слідчих дій (вх. 384-20) та клопотання про долучення доказів (вх. 385-20). Отримано відповідь Київської місцевої прокуратури № 6 від 20.01.2020 року, про доручення розгляду вказаних клопотань в рамках кримінального провадження № 0004917 від 31.10.2018 року СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві.

У результаті, вказані клопотання слідчим ОСОБА_5 не розглянуто у строки передбачені ст. 220 КПК України, вмотивованої постанови про відмову у розгляді клопотання не виносилося, відповіді про розгляд клопотань слідчим не надходило.

21.01.2019 року до канцелярії Печерського УП ГУНП у м. Києві представником ОСОБА_4 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.ст. 220, 221 КПК України. Отримано відповідь від 14.02.2020 року за підписом слідчого ОСОБА_5 із відмовою в ознайомленні.

Слідчим ОСОБА_5 порушено строк розгляду клопотання передбачений ст. 220 КПК України (3 доби), відмовлено у задоволенні клопотання без дотримання процесуального порядку відсутня постанова про відмову; у супереч нормам КПК самовільно змінив процесуальний статус ОСОБА_4 вказавши у відповіді, що ОСОБА_4 має статус свідка, а не потерпілого.

03.02.2020 року в рамках КП № 0004917 від 31.10.2018 року, до канцелярії Печерського УП ГУНП у м. Києві представником ОСОБА_4 подано (повторно) клопотання про вчинення процесуальних дій (вх. № 1581 від 03.02.2020 року, а саме: надати актуальний витяг із ЄРДР, допитати ОСОБА_4 у якості потерпілого, та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. Отримано відповідь від 14.02.2020 року за підписом слідчого ОСОБА_5 із відмовою у розгляді клопотання в порядку 220 КПК України.

Слідчим ОСОБА_5 порушено строк розгляду клопотання передбачений ст. 220 КПК України (3 доби), відмовив у задоволенні клопотання без дотримання процесуального порядку - відсутня постанова про відмову; усупереч нормам КПК самовільно змінив процесуальний статус ОСОБА_4 вказавши у відповіді, що ОСОБА_4 не являється потерпілим.

Надалі, з метою відновлення порушених прав ОСОБА_4 було направлено адвокатський запит до Печерського районного суду для повторного направлення ухвали від 01.04.2019 року (справа № 757/55741/18-к) на виконання до Печерського УП ГУНП у м. Києві, для внесення відомостей по заяві ОСОБА_4 до ЄРДР. Отримано відповідь про направлення вказаної ухвали до Печерського УП ГУНП у м. Києві. Додатково 10.02.2020 року, вказана була пред`явлена представником ОСОБА_4 через канцелярію Печерського УП ГУНП у м. Києві. По результату після написання чисельних скарг до прокуратури та ГУНП врешті решт по заяві ОСОБА_4 19.02.2020 року, з порушенням ст. 214 КПК України (відомості по заяві не внесено до ЄРДР протягом 24-х годин) було відкрито кримінальне провадження № 0000774,

06.03.2020 року, в рамках кримінального провадження № 0000774 від 19.02.2020 року, представником ОСОБА_4 подано клопотання про виконання процесуальних дій, а саме: допитати ОСОБА_4 , вручити пам`ятку потерпілого, ознайомити із процесуальними правами у вказаному досудовому розслідуванні.

Слідчим ОСОБА_5 клопотання в порядку 220 КПК України не було розглянуто, та взагалі проігноровано. Вказану бездіяльність слідчого ОСОБА_5 знову ж таки було оскаржено у Печерському районному суді міста Києва, та отримано ухвалу від 09.04.2020 року (справа № 757/13376/20-к), якою було зобов`язано розглянути клопотання від 06.03.2020 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Вказану ухвалу від 09.04.2020 року (справа № 757/13376/20-к), в рамках кримінального провадження № 0000774 від 19.02.2020 року якою було зобов`язано розглянути клопотання від 06.03.2020 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України, було пред`явлено для виконання через канцелярію Печерського УП ГУНП у м. Києві (вх. 5078 від 28.04.2020 року).

Слідчим ОСОБА_5 вказану ухвалу не виконано, клопотання повторно не розглянуто у строки передбачені ст. 220 КПК України, вмотивованої постанови про відмову у розгляді клопотання не виносилося. Відповіді про виконання ухвали не надходило.

В рамках кримінального провадження № 0000774 від 19.02.2020 року було подано заяву про вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, надання додаткових відомостей та доповнення правової кваліфікації (вх. 5246 від 04.05.2020 року). Відповіді про наслідки розгляду вказаної заяви відсутні.

Слідчим було проігноровано порядок розгляду заяви про злочин від 23.04.2020 року в порядку ст. 214 КПК України (відомості не внесено до ЄРДР, не отримано відповіді про приєднання заяви до КП).

Заявник та слідчий у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Разом з цим, заявником було подано до суду заяву про розгляд заяви його відсутність.

Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб.

Дослідивши докази, подані учасниками справи, у сукупності та взаємозв`язку між собою, заслухавши пояснення учасників процесу у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що Печерським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000774 від 19.02.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого в порядку ст.77 КПК України.

Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід слідчому з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенці ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 77 КПК України, слідчий не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Окреслюючи загальні завдання кримінального провадження, законодавець в статті 2 чинного КПК України вважає необґрунтований процесуальний примус до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, несумісним із поняттям «неупереджене розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Оцінюючи вищенаведену інформацію в контексті приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, слідчий суддя вважає, що процесуально поведінка прокурора не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст. 2, 9 КПК України.

У рішенні «Меріт проти України» ЄСПЛ зазначав, що норма про вичерпання всіх національних засобів правового захисту не є абсолютною, як і не є такою, що застосовується автоматично; встановлюючи, чи була норма дотримана, необхідно враховувати відповідні обставини конкретної справи.

З огляду на зазначене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, вважає необхідним відвести слідчого ОСОБА_5 від участі у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0000774, оскільки вважає, що стороною захисту було доведено обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості, в участі слідчого ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні, а протилежного слідчим не було доведено.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 83 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному проваджені № 0000774 задовольнити.

Відвести слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 від участі у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000774.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1