КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5338/2020 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
19 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року,
за участю
СП ТОВ «Транс-Груп» - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 ;
- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року, якою накладено арешт на транспортні засоби, а саме:
Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що власник зазначеного майна вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що постановлена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
Також апелянт зазначає, що арештоване майно, яке належить на праві власності СП ТОВ «Транс-Груп» не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а отже не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що арештовані транспортні засоби були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею зроблено передчасні висновки щодо достатності підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Слідчим суддею не враховано розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту майна для власника цього майна - Товариства. Винесена постанова прокурора про визнання зазначених транспортних засобів речовими доказами є формальною.
Крім того апелянт зазначає, що СП ТОВ «Транс-Груп» співпрацює з ТОВ «Порше Мобіліті» з 2018 року. З січня 2018 по січень 2020 року СП ТОВ «Транс-Груп» на основі балансу підприємства та фінансової звітності за період 2016-2019 років надано кредитування на придбання легкових автомобілів. Термін кредитування 60 місяців, перший внесок становить від 30% вартості автомобіля. СП ТОВ «Транс-Груп» щомісяця, в установлені кредитними договорами строки сплачує кредитні платежі з виручки за надані послуги, що надходить на розрахунковий рахунок підприємства. Послуги, які здійснює підприємство - це надання власних приміщень та території комплексу в оренду. Площа приміщень, що надаються в оренду складає біля 10 000 м.кв.За 2018 рік валовий дохід підприємства склав 17 млн.грн. За 2019 рік - 23 млн.грн.Загальний обсяг платежів по всіх кредитах підприємства становив біля 10% від валового прибутку підприємства. Станом на 02.09.2020 року СП ТОВ «Транс-Груп» має кредитні зобов`язання перед ТОВ «Порше Мобіліті».
Апелянт звертає увагу суду на те, що транспортні засоби придбані на законних підставах, що підтверджується доказами та за грошові кошти отримані від здійснення законної господарської діяльності Товариства. А також на відсутність доказів того, що арештовані транспортні засоби набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, що разом з іншими доказами підтверджує невідповідність клопотання прокурора про арешт майна вимогам ст. 171 КПК України.
Також апелянт звертає увагу суду на те, що у відповідності до ст. 3 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06.02.2018 року (далі Закон № 2275- VIII) Товариство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном. Товариство не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що рішення про арешт майна Товариства приймалось у відсутності представника останнього, та а ні керівництву Товариства, а ні представнику не було відомо про його наявність. 16.09.2020 року адвокатом ОСОБА_8 було повідомлено про наявність такої ухвали ОСОБА_6 , який того ж дня звернувся до Печерського районного суду м. Києва про направлення йому ухвали слідчого судді від 13.08.2020 року та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, однак прокурор першого відділу процесуальногокерівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року, оскільки він зайнятий у проведенні процесуальних дій у інших кримінальних провадженнях.
15.09.2020 підозрюваного ОСОБА_11 оголошено в розшук.
13.10.2019 відповідно до постанови Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 , строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
- об`єкт нерухомого майна, за адресою: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, будинок 18 (для обслуговування нежитлового приміщення (гараж) площа (га) 0.1501; виробничий корпус, А-2 (кв.м.) 6838.1; адміністративно-побутовий корпус (кв.м.) 1551.4; бомбосховище, Б (кв.м.) 184.9; мийка, Д (кв.м.) 356.9; склад-гараж, Е (кв.м.) 214.5; склад-гараж, Ж (кв.м.) 364.7; КПП, Л (кв.м.) 35.5; павільон, О (кв.м.) 98; склад паливно- мастильних матеріалів з погребом, Р (кв.м.) 321; вишка охорони, С (кв.м.) 5.7.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що вказане майно здобуте внаслідок вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
29.07.2020 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої все вище перелічене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Враховуючи зазначене та з урахуванням думки представника власника майна колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року, без участі прокурора, для дотримання вимог ст. 28 КПК України, а саме проведення досудового розслідування у розумні строки, які забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд, а також з урахуванням того, що прокурор в поданому клопотанні висловив свою позицію, щодо поданої апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 13.08.2020 року було постановлено без виклику представників СП ТОВ «Транс-Груп» в інтересах якого подано апеляційну скаргу, тому, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
13.08.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було задоволено зазначене клопотання сторони обвинувачення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Крім того слідчий суддя встановив, що згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.
У пункті 4 частини першої статті 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
За абзацом четвертим частини першої статті 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.
Відповідно до частини третьої статті 21 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється Національним агентством на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх економічної вартості.
Абзацом першим частини першої статті 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 19 Закону, активи, визначені абзацом першим цієї статті, приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів.
Згідно з частиною другою статті 19 Закону, у разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень.
Частиною першою статтею 21 Закону встановлено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Вимогами абзацу другого частини другої статті 21 Закону передбачено, що управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, між Національним агентством та управителем визначеним за результатами конкурсу відповідно до абзацу першого частини другої зазначеної статті Закону.
Згідно з частиною четвертою статті 21 Закону, майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменш не нижче ринкових.
Вимогами статті 24 Закону, встановлено, що надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до державного бюджету.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя оцінив індивідуальні ознаки та властивості арештованого у даному кримінальному провадженні майна, вартість якого значно перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, та як наслідок виходив з того, що зазначені у клопотанні підстави для передачі майна на здійснення заходів з управління ним, мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та одночасно враховував, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити необхідність передачі такого майна на здійснення заходів з управління ним, з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Окрім іншого, частиною 8 статті 21 Закону, передбачено, що у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику.
Прокурором в клопотанні та наданих матеріалах доведено, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження арештованого майна утруднить або зробить неможливим (втрата, погіршення фізичного стану майна, зменшення його економічної вартості), унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.
Зважаючи на викладене, враховуючи ч. 8 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», з метою збереження економічної вартості майна, на яке накладено арешт, слідчий суддя прийшов до переконання про задоволення клопотання з метою досягнення завдань кримінального провадження.
Також слід зазначити, що відповідно до постанови №5 від 3 червня 2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги представник СП ТОВ «Транс-Груп», в інтересах якого було подано апеляційну скаргу таким правом, наданим ст. 174 КПК України не скористався.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року.
- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
- Транспортний засіб AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
- Транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ;
- Транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 , - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах СП ТОВ «Транс-Груп», - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4