Справа №-613/976/20 Провадження №-1-кп/613/173/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 14.08.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 13.08.2020 приблизно о 10:00 годині, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його подальшими діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку велосипеду марки «Україна» з жіночою рамою, який знаходився біля дерев`яного паркану поблизу вищевказаного будинку, вартістю 623 гривні, який належить ОСОБА_5 , після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в ніч з 12 на 13 серпня 2020 року до 04 год. ранку вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_6 за місцем мешкання останнього у с. Первухінка. Прокинувшись вранці, ОСОБА_4 не виявив ОСОБА_6 , чекав на нього до 9 години ранку, однак, не дочекався. Біля дерев`яного паркану ОСОБА_4 побачив велосипед марки «Україна» жовтого кольору з жіночою рамою, який стояв на цьому місці без нагляду приблизно з 7 години ранку. Вважаючи, що велосипед належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вирішив взяти його, щоб дістатися на роботу з с. Первухінка до м. Богодухів та не долати значну відстань пішки. Про те, що вказаний велосипед належить особі похилого віку - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не знав. Приїхавши до м. Богодухова, ОСОБА_4 залишив велосипед у комишах біля річки, а приблизно через півтори години, не маючи коштів, намагався продати велосипед, та згодом здав його за пляшку горілки у пункті прийому металобрухту по вул. Шевченка в м. Богодухові. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що повністю визнає протиправність своїх дій.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , досудовим слідством та судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Відповідно до довідки КНП Богодухівська центральна районна лікарня від 26.08.2020 № 422, ОСОБА_4 перебуває під диспансерним наглядом на обліку в наркологічному кабінеті при КНП Богодухівській ЦРЛ.

Вказану обставину обвинувачений пояснює тим, що 12 років назад був затриманий працівниками поліції в нетверезому стані, внаслідок чого був поставлений на облік до наркологічного кабінету. Однак, наразі алкогольну залежність та необхідність примусового лікування обвинувачений категорично заперечує.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого ОСОБА_5 , який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався. З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 653 грн. 80 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/1948СЕ-20 від 25.08.2020.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме велосипед марки «Україна» жовтого кольору, який передано під розписку про відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1