Справа № 573/1461/20
Номер провадження 1-кп/573/190/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
01 вересня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді різноробочого в ДНЗ «Білопільське ВПУ», у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 1971 КК України,
в с т а н о в и в :
З метою ведення особистого селянського господарства, діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу їх у власність чи надання в користування земельної ділянки, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день і час, у третій декаді травня 2020 року ОСОБА_4 самовільно зайняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка не надана у власність чи користування, розташована за межами населених пунктів на території Ворожбянської міської ради поблизу вул. Шкільної, у м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, загальною площею 0,5 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:006:0476, яку за допомогою сільськогосподарської техніки засіяв соєю.

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 20 липня 2020 року вказана земельна ділянка відноситься до особливо цінних груп ґрунтів з шифром агровиробничої групи 53 д.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 1971 КК України, оскільки він вчинив самовільне зайняття земельної ділянки, яка відноситься до особливо цінних земель.

01 вересня 2020 року відповідно до ст. 471 КПК України між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 1971 КК України. Обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. на підставі ст. 69 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор і захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить висновку, що угода підлягає затвердженню.

З огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, з урахуванням особи обвинуваченого, скарг на поведінку якого до старостату не надходило, обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 01 вересня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим злочином на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя