Справа № 397/821/20
н/п : 1-кп/397/103/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2020 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 08.07.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхні Ремети Берегівського району Закарпатської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, розлученої, на утриманні має малолітніх дітей, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за наступних обставин:
07.07.2020 близько 21 год 00 хв ОСОБА_3 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 приїхала на легковому автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2106», номерний знак НОМЕР_1 до АЗС Shell за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України, 1 для придбання автомобільного пального.

ОСОБА_3 зайшла у приміщення АЗС Shell, підійшла до прилавку касира, щоб замовити пальне та розрахуватися за нього. У цей час остання побачила на прилавку мобільний телефон марки Huawei моделі TIT-U02 сірого кольору, який належний ОСОБА_7 .

У той момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, а саме - мобільним телефоном марки Huawei моделі TIT-U02, належним ОСОБА_8 , який остання забула на прилавку.

ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що її злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно та цілеспрямованого, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, таємно викрала мобільний телефон Huawei TIT-U02 сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 505 від 10.07.2020 становить 1660,67 грн.

З місця злочину ОСОБА_3 зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
У ході досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 обвинувачена подала заяву від 16.07.2020 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 . Також, добровільність написання зазначеної заяви в судовому засіданні підтвердила обвинувачена.
У ході досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_7 подала заяву від 16.07.2020 щодо відсутності заперечень проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності, будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченої вона не має, шкода відшкодована в повному обсязі.
Суд, враховуючи вказані заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, який поставлений останній у провину, знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Як особа, ОСОБА_3 , за місцем проживання характеризується позитивно (т. 2 а.м.к.п. 79), має на утриманні п`ятьох малолітніх та одну неповнолітню дитину (т. 2 а.м.к.п. 71, 72, 73, 74, 75, 78), раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (т. 2 а.м.к.п. 67, 68, 69) знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.м.к.п. 70).
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 буде покарання у виді штрафу.
Водночас, відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, за дії, передбачені в диспозиції даної статті, законодавець визначив покарання, зокрема, у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням особи обвинуваченої, яка є матір`ю шістьох дітей, які знаходяться на її утриманні, перебування ОСОБА_3 у декретній відпустці по догляду за дитиною, суд уважає, що покарання навіть у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України (17 000 грн) буде надмірним тягарем для обвинуваченої та не відповідатиме меті покарання, закріпленої у ст. 50 КК України, згідно якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Так, судом встановлено наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Як особа, ОСОБА_3 , за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні п`ятьох малолітніх та одну неповнолітню дитину, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. При цьому, потерпіла ОСОБА_7 не має жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченої, шкода потерпілій відшкодована. Вказані обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а тому суд уважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі, що є нижчим від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Частиною 2 статті 53 КК України визначено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи матеріальний стан обвинуваченої ОСОБА_3 , суд уважає, що справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Речові докази та судові витрати, відсутні.
Керуючись ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку вручити прокурору та засудженій, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: