Справа № 461/9416/20
Провадження № 1-кс/461/7778/20
УХВАЛА
іменем України

30.11.2020 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.11.2020 року, якою клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000865 від 11.11.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було задоволено, та накладено арешт на автобус «БАЗ А079 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , без права відчуження, ремонту та експлуатації.

Клопотання мотивує тим, що станом на день звернення з клопотанням до суду досудове розслідування перебуває на стадії завершення, всі експертизи вже проведені, необхідність в перебуванні вказаного автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів вже відпала, оскільки слідством всі процесуальні дії з автомобілем вже проведені, Автобус «БАЗ А079 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 є необхідним для користування, а заборона користування автобусом призводить до обмеження потреб та можливостей заявника, оскільки потрібно винаймати інший автобус, витрачати додаткові кошті, а також оплачувати вартість перебування автобуса на платному штраф майданчику.

Просить постановити ухвалу, якою скасувати арешт в частині користування та розпорядження накладений на майно автобус автобус «БАЗ А079 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні МКП «Транс-Екіпаж», Львівська область, Дрогобицький район, с. Заколоть, вул.. Миру, 244а, у кримінальному проваджені №0000865 від 11.11.2020 р. Також просив проводити розгляд вказаного клопотання без його участі.
В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, а тому зважаючи на його прохання проводити розгляд вказаного клопотання без його участі, суд прийняв рішення про розгляд вказаного клопотання без участі заявника.
Прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання заперечив, пояснив, що у кримінальному провадженні №0000865 від 11.11.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, слідчим було призначено автотехнічну, та транспортно-трасологічну експертизи, які станом на день розгляду клопотання ще не проведені, висновків експерта ще немає, та зняття арешту з вказаного автобусу може утруднити або взагалі унеможливити доступ до нього експерта у випадку такої необхідності. Тому просив в задоволенні клопотання відмовити.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000865 від 11.11.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.286 КК України.
При цьому, відбулася ДТП за обставин, коли водій ОСОБА_8 11 листопада 2020 року приблизно о 08 год. 20 хв. керуючи автобусом «БАЗ А079.20 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Трускавецька у м. Дрогобич Львівської області в напрямку до м. Трускавець Львівської області поблизу будинку № 46 порушив вимоги Р 1 п. п. 1.5, 1.7, 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «пішохідний перехід»); Р 2 п. 2.3 б), д); Р 12 п. 12.3; Р 18 п. 18.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як діти, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід» додатку 1 «Дорожні знаки» ПДР та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» додатку 2 «Дорожня розмітка» ПДР, по якому справа наліво по ходу його руху проїзну частину дороги переходила малолітня пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту, коли мав об`єктивну можливість її виявити, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу та не зупинив його, внаслідок чого скоїв наїзд на малолітню пішохода ОСОБА_10 . Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 Правил дорожнього руху, малолітня пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження від яких, під час госпіталізації до Дрогобицької міської лікарні №1, померла.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.11.2020 року клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000865 від 11.11.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було задоволено, та накладено арешт на автобус «БАЗ А079 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , без права відчуження, ремонту та експлуатації. При цьому, встановлено, що користувачем вказаного автобусу є МКП «Транс-Екіпаж».

В судовому засіданні встановлено, що у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000865 від 11.11.2020 р, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України слідчим 12.11.2020 року було призначено судову автотехнічну експертизу та судову транспортно-трасологічну експертизу. Однак, прокурор у судовому засіданні покликається на те, що вказані експертизи ще не проведені, що унеможливлює зняття арешту з вказаного автомобіля. Крім того, заявником не повідомлено суду про те, чи не заявлено потерпілими цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні. Не підтверджено також заявником у судовому засіданні про те, відпала потреба у застосуванні арешту вказаного майна. Крім того, заявник взагалі не довів яке він має відношення до вказаного автобусу, оскільки власником є ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , а перебуває у користуванні автобус в МКП «Транс-Екіпаж». Заявник ОСОБА_4 не підтвердив жодним документом яке він має відношення до вказаних осіб.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

У судовому засіданні заявник не довів, що на цей час у даному кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії, для яких була необхідність залучення вказаного транспортного засобу, зокрема, проведений огляд автомобіля під час проведення судово-автотехнічної та транспортно - трасологічної експертизи. Також не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті автомобіля. Крім того, він взагалі не являється ні власником ні користувачем вказаного автобусу. А тому приходжу до переконання, що, потреба у подальшому вилученні автобусу «БАЗ А079 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання) та тримання його на арешт майданчику не відпала.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для позбавлення права користування зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, є в наявності. Крім того, арешт вказаного автобусу може забезпечувати вимоги можливого цивільного позову потерпілих осіб. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна, в тому числі і в частині користування вказаним майном.

Тому, вважаю, що арешт автобусу «БАЗ А079 Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), слід залишити в силі, а в клопотанні слід відмовити, оскільки досудове слідство ще триває, а підстави для арешту автобусу на цей час ще не відпали.

Керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1