Єдиний унікальний № 500/3732/19
Провадження № 1-кп/946/312/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

28 липня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисниця ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до суду не з`явилися, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, строк тримання під вартою якого спливає 09 серпня 2020 року з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), при цьому зазначаючи про наявність ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
2.Сторона обвинувачення посилається на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду на те, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких насильницьких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі; ОСОБА_5 зник з місця події; він не працює, не має постійного джерела прибутку, має не зняту та не погашену судимість. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів під час розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК.

Встановлені судом обставини
3.Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисниця ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. При цьому захисниця ОСОБА_7 зазначила, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, на теперішній час перестали бути актуальними, одна лише тяжкість покарання не може бути підставою для тривалого утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, який має постійне місце проживання. Що стосується обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів в той час, коли відносно нього розглядалося інше кримінальне провадження, то на даний час відсутнє судове рішення про винуватість ОСОБА_5 , а тому не можна про це казати. Тому захисниця просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.

1.Відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2020 р. при продовженні застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК, а саме ризики переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
2.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.
3.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
5.Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

6.Суд також оцінює вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , якому 31 рік, а стан його здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою. Також суд приймає до уваги відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, не має постійного місця роботи та навчання, а також наявність у обвинуваченого непогашених судимостей за вчинення тяжких злочинів проти власності та знов обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності та особливо тяжких насильницьких злочинів проти життя декількох осіб.

7.На теперішній час про можливість ухилитися ОСОБА_5 від суду свідчить тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується (санкція ч. 2 ст. 115 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі); а також відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, не має постійного місця роботи та навчання.

8.А про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_5 свідчить те, що він, маючи непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, обвинувачується у цьому кримінальному провадженні у вчинені умисних особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я декількох осіб, передбачених ч. 3 ст. 15 п.1 ч. 2 ст.115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, в той час, коли Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області здійснював розгляд кримінального провадження за його ж обвинуваченням у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК, один з яких є також злочином проти здоров`я особи, а інший є тяжким злочином проти власності. Ця обставина також свідчить і про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити перешкоджанню ризикам, встановленим судом.

9.Отже, зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час залишається виправданим заходом, оскільки не зменшилися ризики того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

10.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 26 вересня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити.
2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 п. 1 ч.2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 26 вересня 2020 року.
3.Строк дії наявної ухвали закінчується 26 вересня 2020 року.
4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
6.Наявна ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3