Справа 556/960/19
Номер провадження 1-кп/556/56/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 93

13.08.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець кримінальне провадження №0000148 від 19.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не військовозобов"язаного, освіта середня, не працює, раніше не судимого,-

За ч.3 ст. 185 , ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-

Встановив:

18 квітня 2019 року, приблизно о 15 год., ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де діючи умисно, таємно, протиправно вчинив крадіжку емальованої каструлі, вартістю 70 гривень. В подальшому, шляхом відчинення дверей, проник до господарської будівлі, яка знаходиться на території господарства, звідки викрав сільськогосподарську сапу, вартістю 65 гривень та сільськогосподарські граблі, вартістю 55 гривень, після чого шляхом відчинення не замкнених дверей проник до житлового будинку, звідки викрав настільну газову плиту, вартістю 130 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 320 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 19 квітня 2019 року, приблизно о 14 год. ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, знову зайшов на територію вище вказаного господарства ОСОБА_6 , де переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, діючи умисно, таємно, протиправно шляхом відчинення дверей проник до житлового будинку потерпілої, що знаходиться на території господарства та заволодів настільною двохкамфорною електричною плитою з духовою шафою марки «Тайга», вартістю 550 гривень, після чого вийшов з території господарства, але з причин, що не залежали від його волі не довів злочин до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України.

Свою вину у вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив, що 18.04.2020 року, після обіду, ідучи по АДРЕСА_2 , зайшов у двір господарства ОСОБА_6 .. З веранди житлового будинк? яка була не зачинена, викрав емальовану каструлю, сапу, граблі, настільну газову плиту. Викрадене здав на металолом.

19.04.2019 року знову зайшов в дане господарство. Викрав настільну електричну плиту. Коли виходив з господарства, його побачили сусіди і він заніс плиту назад у будинок.

Щиро розкаюється у вчиненому.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка),.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкі злочини.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст.. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкі злочини, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

Як зазначено у досудовій доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене, тяжкість злочинів, особу винного, конкретні обставини справи, суд рахує за правильне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статтей обвинувачення, за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Остаточне покарання призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України: три роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України: три роки шість місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю злочинів три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні, направити не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя: