Дата документу 21.01.2021 Справа № 317/3403/20
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/33/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/3403/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на постанову інспектора СД Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову інспектора СД Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 24 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №000018, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 липня 2020 року за ч.1 ст.190 КК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та направити кримінальне провадження для подальшого досудового розслідування. Заявник посилався на те, що слідчим не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Крім того в апеляційній скарзі викладено клопотання про її розгляд без участі заявника.

Прокурор під час апеляційного розгляду заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на таке.

Згідно зі змістом судового рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_7 на постанову інспектора СД Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 24 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №000018.

Скарга обґрунтована тим, що 21.06.2017 року ОСОБА_7 незнайомій особі на ім`я ОСОБА_9 позичив грошові кошти в сумі 1000 доларів США, на що вона написала розписку, в якій обумовила дату повернення грошових коштів не пізніше листопада 2017 року. Крім розписки ОСОБА_9 надала потерпілому нотаріальну довіреність на право розпорядження належною їй земельною ділянкою, та сторони усно домовились, що ця земельна ділянка забезпечує виконання ОСОБА_9 боргове зобов`язання.

Однак у листопаді 2017 року остання грошові кошти не повернула, пославшись на тяжке матеріальне становище, та постійно відстрочувала повернення грошей. У травні 2020 року потерпілий поїхав до нотаріуса та дізнався, що ОСОБА_9 05.12.2017 року відкликала надану йому довіреність.

Такі обставини на переконання скаржника свідчать про наявність в діях ОСОБА_9 передбаченого ч.1 ст. 190 КК складу кримінального проступку. А отже, дізнавач безпідставно закрив кримінальне провадження у справі.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, при цьому виходив з того, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо невиконання договору позики, тому врегулювання цих відносин підлягає вирішено в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Згідно ст.110 КПК постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Вказані вимоги закону при прийнятті інспектором СД Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею було враховано доводи, викладені в скарзі ОСОБА_7 .

Розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на постанову інспектора СД Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження слідчий суддя додержався передбаченого ст.306 КПК порядку розгляду скарг даної категорії і у відповідності з вимогами ст.307, 372 КПК постановив вмотивоване рішення, висновки якого відповідають фактичним обставинам та спростовують доводи заявника про незаконність постанови інспектора про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на постанову інспектора СД Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні цієї скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, інспектором дотримано вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та надана належна оцінка всім доказам, а тому інспектор прийшов до правильного висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, так як відсутній склад кримінального правопорушення в діях ОСОБА_9 .

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10.07.2020 року до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла ухвала слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.190 КК відповідно до заяви ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами в сумі 1000 доларів США. Вказане повідомлення ОСОБА_7 10.07.2020 року було внесено до ЄРДР за №000018 і розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження були допитані безпосередні учасники даних подій, а саме потерпілий ОСОБА_7 , який повідомив, що раніше незнайомій особі на ім`я ОСОБА_9 21.06.2017 року позичив грошові кошти в сумі 1000 доларів США, на що вона написала розписку, в якій обумовила дату повернення грошових коштів не пізніше листопада 2017 року. Крім розписки ОСОБА_9 надала потерпілому нотаріальну довіреність на право розпорядження належною їй земельною ділянкою, та сторони усно домовились, що ця земельна ділянка забезпечує виконання ОСОБА_9 боргове зобов`язання. Однак у листопаді 2017 року остання грошові кошти не повернула, пославшись на тяжке матеріальне становище, та постійно відстрочувала повернення грошей. У травні 2020 року потерпілий поїхав до нотаріуса та дізнався, що ОСОБА_9 05.12.2017 року відкликала надану йому довіреність.

В свою чергу допитана в якості свідка ОСОБА_9 вказала, що вона позичила у ОСОБА_7 1000 доларів США, про що написала розписку. Окрім розписки вона також, на вимогу ОСОБА_7 , надала йому нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження належною їй земельною ділянкою, в якості забезпечення повернення боргу. В листопаді 2017 року вона повернула ОСОБА_7 позичені грошові кошти в розмірі 1000 доларів США в погашення заборгованості по позиці, однак останній відмовився повертати їй розписку та довіреність, в зв`язку з чим ОСОБА_9 у нотаріуса скасувала надану ОСОБА_7 довіреність на право розпорядження земельною ділянкою, оскільки повністю розрахувалась з останнім і ніякої заборгованості перед ним не має.

Крім того, до матеріалів провадження долучено розписку про отримання ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 1000 доларів США від ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування не було встановлено доказів того, що у ОСОБА_9 виник умисел на протиправне заволодіння майном ОСОБА_7 до передачі такого майна у її володіння. Тому з досліджених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 склались цивільно-правові відносини, а тому інспектор дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК.

З кримінального провадження і постанови про закриття кримінального провадження також слідує, що інспектор СД Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 дотримався вимог закону, дослідив обставини кримінального провадження, належним чином оцінив зібрані докази, висновки інспектора про закриття кримінального провадження ґрунтуються на оглянутих в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, а сама постанова є вмотивованою та її зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, проте що ОСОБА_9 саме зловживаючи довірою ОСОБА_7 заволоділа його грошовими коштами, та не мала наміру їх повертати, а тому, на думку апелянта, в її діях є склад злочину передбаченого ч. 1 ст.190 КК. Оскільки, одержання права на майно шляхом отримання коштів в борг і видання за це розписки, та в подальшому неповернення вказаної суми боргу в зазначений строк не свідчить про зловживання довірою, а тому дії ОСОБА_9 не містять складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК.

За таких обставин, на думку колегії суддів, висновки інспектора про відсутність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК, є цілком вмотивованими та обґрунтованими, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку відмовляючи в задоволення скарги. За такого, доводи апелянта щодо необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, однобічності, неповноти досудового розслідування, ненадання слідчим суддею належної оцінки зібраним доказам та встановленим обставинам, є безпідставними.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , як і для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на постанову інспектора СД Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4