Справа № 167/1141/20
Номер провадження 1-кп/167/136/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000092, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ворончин Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК) несудимого, проживає у АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КК,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно з рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25 липня 2017 року зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 666,67 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 3 липня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, з урахуванням індексації стягуваних сум, відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Однак ОСОБА_4 , будучи працездатним та отримуючи дохід від підробітку в розмірі 4000 грн. на місяць, не сплачував аліменти, чим свідомо та злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25 липня 2017 року у справі

№ 167/807/17 коштів на утримання дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з 1 вересня 2018 року по 1 жовтня 2020 року в сумі 42639,81 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 164 КК, підтвердив усі фактичні обставини вчинення цього кримінального проступку, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив суду, що йому відомо про судове рішення про стягнення з нього аліментів, однак він дійсно їх не сплачував. Крім того ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення. Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності їх позиції немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), і такі дії кваліфікує як вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії кримінальних проступків, дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, відповідно до ст. 89 КК раніше несудимий, має на утриманні троє малолітніх дітей, щодо яких не сплачує аліменти, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває. Судом також враховується думка потерпілої, яка у вирішенні питання призначення обвинуваченому покарання зазначала про необхідність призначення покарання у виді громадських робіт.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи фактичні обставини вчинення кримінального проступку, його характер та ступінь тяжкості, дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК, у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись статтями 368, 374 КПК, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1