Справа № 206/3132/20
Провадження № 1-в/206/274/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ "ІВЦ (№133)": ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кійма Кіймінського району Тургайської області, республіки Казахстан, громадянина України, засудженого 30.06.2016 року Октябрським районним судом м. Краснодара Російької Федерації за ч. 3 ст. 30, п. "г" ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі; згідно ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про приведення вироку РФ від 30.06.2016 року у відповідність із законодавством України, останнього ухвалено вважати засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання період з 21.04.2016 року по 04.10.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; згідно ухвали Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2020 року захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннямпро умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання та довів своє виправлення.
Захисник-адвокат в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити посилаючись на те, що він провину визнав та виправився.
Представник ДУ "ІВЦ (№133)" в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, захисника-адвоката та засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 на даний час відбув 2/3 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи інформації ОСОБА_5 в місцях виконання покарання з 22.04.2016 року, під час відбуття покарання в СІЗО № 1 м. Краснодар РФ заохочень та стягнень не мав. З 25.10.2016 року відбував покарання у ВК (№6) с. Двобратське РФ, мав одне заохочення, стягнень не мав. З 11.08.2018 року відбував покарання в УВП № 4 м. Дніпро, стягнень та заохочень не мав. З 06.10.2018 року відбував покарання в ДУ "ЖВК (№26)", характеризувався позитивно, мав два заохочення, стягнень не мав. У ДУ "ІВЦ (№133)" відбуває покарання з 05.11.2019 року, характеризується позитивно має одне заохочення. За власним бажанням на добровільній основі виконує обов`язки днювального відділення СПС. Надано гарантійний лист від ФОП ОСОБА_7 про зобов`язання працевлаштувати ОСОБА_5 , крім того надано довідку про те, що він є багатодітним батьком та колишнім військовослужбовцем.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, так як умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , які досліджені в судовому засіданні, він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Суд, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, доходить до висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним. Доводи захисту та засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1