Дата документу 28.09.2020
Справа № 334/2630/20
Провадження № 1-кп/334/954/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001478 від 03 травня 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка не має освіти, не працюючої, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 03 травня 2020 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом отримання послуги від потерпілого ОСОБА_4 , а саме угамування спраги, зайшла до будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що останній, не слідкує за її діями, шляхом вільного доступу, з тумбочки, розташованої у спальній кімнаті вищевказаного будинку, таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме грошові кошти у розмірі 13 000 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок передбачений ст.185 ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.

Прокурор, потерпілий, обвинувачена та захисник у судовому засіданні заявили клопотання про затвердження цієї угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному діянні, обставини вчинення кримінального правопорушення як вони викладені у обвинувальному акті підтвердила.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України, а саме 03 травня 2020 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом отримання послуги від потерпілого ОСОБА_4 , а саме угамування спраги, зайшла до будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що останній, не слідкує за її діями, шляхом вільного доступу, з тумбочки, розташованої у спальній кімнаті вищевказаного будинку, таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме грошові кошти у розмірі 13 000 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Також вказаною угодою визначене покарання, яке повинна нести ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України їй має бути призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зокрема те що відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.473 КПК України: для обвинуваченої - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.473 КПК України для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;

3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.474 КПК України право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Згідно ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення - потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.476 КПК України клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

Згідно ч.3 ст.476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.476 КПК України ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ч.5 ст.476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.185 ч.1 КК України, який згідно ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вищенаведені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання потерпілому та обвинуваченому у судовому засіданні роз`яснені.

Суд переконався, що укладена угода сторонами є добровільна, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що жодних претензій до обвинуваченої він не має.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст.4 КК України).

Санкцією ч.1 ст.185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст.185 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. (Закон №2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому, даним законом диспозицію ч.1 статті 185 КК України змінено не було.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи, що санкцією ч.1 ст.185 КК України, в редакції закону №2617- VIII посилена відповідальність обвинуваченої щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. За місцем проживання характеризується посередньо.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 серпня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подано апеляцію до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1