ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000863 від 20 червня 2020 рокувідносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, працездатного, який не працює та не навчається, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 24.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріопуля за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 підійшов до ділянки місцевості, що знаходиться в районі будинку АДРЕСА_3 , де перебував потерпілий ОСОБА_4 . Надалі між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, упродовж якого у ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому ОСОБА_4 умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , того ж дня, а саме 19.06.2020, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, знаходячись в безпосередній близькості до останнього, який перебував по відношенню до ОСОБА_5 обличчям, схопив своєю правою рукою фрагмент скляної пляшки, та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, цілеспрямовано, з мотиву особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар вказаним фрагментом скляної пляшки в область грудної клітини ліворуч, спричинивши при цьому проникаюче колоте поранення грудної клітини ліворуч, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у обвинуваченого з дівчиною відбулася сварка, потерпілий заступився за дівчину та побіг за обвинуваченим. Потерпілий зробив підніжку обвинуваченому, від чого він впав, взяв у руку розбиту скляну пляшку та вдарив потерпілого в область груді.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у нанесенні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне скасувати застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,124,349,370,373,374,376,394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, обраний відносно ОСОБА_5 ухвалою суду від 17 серпня 2020 року та діючий до 15 жовтня 2020 року - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1