Ухвала

07 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 311/1222/17
провадження № 51 - 3634 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 червня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання п.п. 1, 4 ч. 2, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 зазначеної статті.
Зокрема, у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції та обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений перевіряти лише правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, всупереч вищевказаному, захисник, який подав касаційну скаргу як на вирок місцевого суду так і на ухвалу апеляційного суду,посилаючись на допущені судом першої інстанції істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу для скасування вироку, доводів на обґрунтування зазначеної позиції, із врахуванням положень статей 412, 413 КПК не наводить.
Натомість, захисник в обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень посилається лише на неповноту судового розгляду, допущену апеляційним судом, що відповідно до ст. 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження захисника та мають відповідати вимогам цього Кодексу. Зокрема, у разі надання копій документів, які підтверджують повноваження захисника, вони повинні бути належним чином засвідчені. Натомість, захисником до касаційної скарги було долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер, які належним чином не засвідчені.

Крім того, захисником додано до касаційної скарги копії судових рішень, отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень, з яких убачається, що обвинуваченими є «ОСОБА_3 та ОСОБА_4», у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу його підзахисного.
Окрім зазначеного, в порушення ч. 6 ст. 427 КПК, до касаційної скарги не додано її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак, захисник ОСОБА_4 в порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК свою касаційну скаргу адресував у Верховний Суд України.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу захисника, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 червня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала єостаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3