Справа № 691/1172/20
Провадження № 1-кп/691/341/20
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу

11 грудня 2020 рокуГородищенський райооний суд Черкаської області

в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище судове засідання по матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, 11.12.2020 року, прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , подане ним через канцелярію суду. В обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим, востаннє 11.01.2019 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 389, ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі, термін відбування покарання рахувати з 11.01.2019 року, зарахувавши йому час перебування під вартою з 28.07.2016 року по 11.01.2019, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 24.11.2019 року вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 11.01.2019 року залишено без змін, запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасовано та звільнено останнього з під варти в залі суду негайно, на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, яке законодавцем віднесене до тяжких злочинів.

24.03.2020 року ОСОБА_6 , за погодженням з начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та 12.05.2020 року в зв`язку з ухилянням від органу досудового розслідування та з метою уникнути кримінальної відповідальності ОСОБА_6 зник та був оголошений в розшук. 06.10.2020 року досудове розслідування було відновлено в зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.10.2020 року. У подальшому, ухвалою Городищенського районного суду від 16.10.2020 року, строк запобіжного заходу продовжено до 14.12.2020 року.

ОСОБА_6 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , з його слів проживав по АДРЕСА_2 у своєї матері, під час проведення досудового розслідування не здобуто жодних доказів, що останній дійсно проживає за вказаними адресами, також не встановлено наявність родини за місцем проживання або будь-яких утриманців, на даний час ніде офіційно не працює, джерела його доходів невідомі, можливе отримання останніх за рахунок заняття злочинною діяльністю, за місцем реєстрації характеризується негативно.

ОСОБА_6 на даний час є раніше судимою особою, яка відбувала покарання за вчинення корисливих злочинів, майнова шкода, спричинена злочинними діями ОСОБА_6 , на даний час являється не відшкодованою, останній обвинувачується у вчиненні корисливих майнових злочинів, який він вчинив будучи раніше судимим за систематичне вчинення корисливих злочинів, тобто на шлях виправлення не став, під час досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності тривалий час переховувався від слідства, що дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Посилаючись на вищенаведене, просив задоволити клопотання та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ще на 60 діб.

Обвинувачений заперечував відносно задоволення клопотання прокурора. При цьому пояснив, що частину інкримінованих йому злочинів не вчиняв та від органів досудового слідства не переховувався, а до затримання постійно проживав по АДРЕСА_3 в помешканні своєї дівчини. По АДРЕСА_1 він з реєстрації знятий, а у м. Ірпінь Київської області проживав періодично у помешканні своєї матері. Від суду переховуватися та чинити тиск на потерпілих і свідків, не збирається. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного пристрою.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо вирішення заявленого клопотання прокурора поклалася на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, потерпілих, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, розглянувши заявлене клопотання прокурора, суд дійшов до наступного.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.10.2020 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 16.10.2020 року відносно ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.12.2020 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, з викладеного вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і, за наявності підстав, вичерпний перелік яких встановлений ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Суд, перевіряючи достатність доказів для такого висновку, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року), згідно якого, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання та попереднього продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він є не одруженим, не працюючим, неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків. Крім того, є раніше судимою особою, яка відбувала покарання за вчинення корисливих злочинів, майнова шкода, спричинена злочинними діями ОСОБА_6 , на даний час являється не відшкодованою, останній обвинувачується у вчиненні корисливих майнових злочинів, який він вчинив будучи раніше судимим за систематичне вчинення корисливих злочинів, тобто на шлях виправлення не став, під час досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності тривалий час переховувався від слідства, що дає підстави вважати, що останній, може продовжити свою злочинну діяльність та переховуватись від суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому доцільно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, в зв`язку з чим, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини скоєння інкримінованих йому злочинів, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, є застава в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 84 720 гривень.

В разі внесення застави, суд вважає, що на ОСОБА_6 слід покласти наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Згідно ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, рішенням КСУ у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 року № 4-р/2019, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище, Черкаської області, без зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - по 08.02.2021 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 84 720 (вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Попередити ОСОБА_6 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_6 під розпис з ухвалою суду.

Зобов`язати процесуального прокурора повідомити про прийняте рішення суду про продовження обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні родичів обвинуваченого ОСОБА_6 .

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1