№ 1-кп/317/387/2020
№ 317/2429/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000049 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка, Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, раніше в силу статті 89 КК України не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до Указу Виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації та розпочався особливий період, який діє по теперішній час.

28 листопада 2019 року наказом № 289 командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця за контрактом, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 9 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону.

15 липня 2020 року о 06 годині 10 хвилин солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , що розташований поблизу АДРЕСА_3 .

27 липня 2020 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 , та повідомив про себе.

Своїх службових обов`язків ОСОБА_4 в цей період не виконував, час проводив за межами військової частини на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не вживав, про себе не повідомляв.

Збитків кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

В період, зазначений в обвинувальному акті, він не з`явився до розташування військової частини через відношення до нього з боку керівництва. Зазначив, що мав відпустку в зв`язку з днем народження до 06 години ранку 15 липня 2020 року.

У скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Судом прийнято рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучі військовослужбовцем не строкової служби, не з`явився вчасно до місця служби без поважних причин в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше в силу статті 89 КК України не судимий, щиро розкаявся у скоєному та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

В той же час в даному кримінальному провадженні наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, самостійно звернувся з зізнанням до військової частини, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Враховуючи викладене та для досягнення цілей, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Речові докази та витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні.

Суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1