Справа № 759/6113/20
Провадження № 1-кп/759/658/21
СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001413 від 11.03.2020 р. за обвинуваченням
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Борзнянського району Чернігвської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 приблизно у 2018 р., знаходячись у м. Борзна Чернігівської області, домовився з невстановленою слідством особою про придбання підробленого посвідчення водія на його ім`я. Після цього ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме: посвідчення водія, надав невстановленій слідством особі свої анкетні дані та власну фотокартку з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення.
В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.09.2018 р., ніби виданого ТСЦ 0542, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У невстановлений слідством час, на території м. Борзна Чернігівської області, ОСОБА_2 отримав вищевказане посвідчення. Таким чином, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1994 р. № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 р. зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення, в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 17-3/437 від 20.03.2020 р. наданий на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане від 28.09.2018 р. Центром 0542 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Крім того, ОСОБА_2 , 10.03.2020 р. приблизно о 22:00, керуючи автомобілем «Пежо-405», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. С.Сосніних, 17-А в м. Києві, був зупинений працівниками УПП у м. Києві за порушення вимог Правил дорожнього руху України. Після цього, ОСОБА_2 на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.09.2018 р., ніби виданого ТСЦ 0542 МВС в м. Гайсин, нібито на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями, які виразились в пособництві у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинив проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_3 не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, беззаперечно визнав свою винуватість і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження.
Беручи до уваги наведене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як: пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається установою, яке має право видавати такі документи і яке надає права з метою його використання підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документу.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, за даними КНП «Борознянська ЦРЛ» на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце реєстрації, раніше не засуджений.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України у межах, встановлених у санкціях вказаних частин ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 17-3-437 від 20.03.2020 р. у розмірі 1 256,08 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. ст.124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за:
ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;
ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.
Речові докази - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане від 28.09.2018 р. Центром 0542 на ім`я ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_2 витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 17-3-437 від 20.03.2020 р. у розмірі 1 256,08 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1