Справа № 554/2604/20
Дата документу 22.07.2020
Провадження №1кп/554/292/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000001 від 24.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, розлученого, освіта середня спеціальна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, без поважних причин, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та тимчасово ухилитися від їх виконання, 28 грудня 2019 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та поїхав до місця проживання в село Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд .

23 січня 2020 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону.

За таких обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем ( крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду, що 28.12.2019 року він не з`явився до місця розташування військової частини НОМЕР_1 , відмовився виконувати обов`язки військовослужбовця за сімейними обставинами, які повідомити відмовився.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочина.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення та обмеження волі, його особа не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин, останній раніше несудимий, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, невролога, психіатра, здоровий, брав участь в проведенні операції ООс на територіях Донецької та Луганської областей.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його поведінку як до вчинення злочину, так і після цього, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин та вважає за доцільне застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наявність пом`якшуючої обставини, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1