Провадження № 1-в/643/637/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, який не працює, не одружений, з загальною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27.05.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,-

У Х В А Л И В:

В провадження Московського районного суду м. Харкова надійшло подання Московського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 року.

В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання з випробуванням, про що надав підписку, крім того йому було роз`яснено, що судом на нього покладено обов`язки згідно ст. 76 КК України. Проте, не зважаючи на вищевикладене ОСОБА_3 не з`явився у встановлений день реєстрації а саме 22.09.2020 року та 27.10.2020 року без поважних причин, виправдовуючих документів не надав.

Представник органу пробації надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила подання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні подання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Вимоги зазначеної норми передбачають право засудженого у разі недотримання виконання покладених на нього обов`язків після попередження виправити свою поведінку.

І тільки в разі, продовження засудженим невиконання покладених на нього обов`язків, що вочевидь свідчить про явне небажання засудженого стати на шлях виправлення, орган звертається до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як свідчать матеріали справи засуджений ОСОБА_3 не з`явився у встановлений день реєстрації а саме 22.09.2020 року без поважної причини та не надав виправдовуючих документів. 23.09.2020 року засудженому надіслано виклик, в якому зазначено дату явки 05.10.2020 року. 06.10.2020 року за допомогою телефонного зв`язку від засудженого ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що останній не з`явився у зв`язку зі станом здоров`я та зобов`язався з`явитися одразу після одужання. 19.10.2020 року ОСОБА_3 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та надав письмове пояснення у якому зазначив, що не з`явився на реєстрацію 22.09.2020 року у зв`язку зі станом свого здоров`я, проте відповідних довідок не надав, у зв`язку з чим до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження. 27.10.2020 року ОСОБА_3 також не з`явився, про причини неявки не повідомив. 04.11.2020 ОСОБА_3 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення в якому зазначив, що 27.10.2020 року він перебував на своєму робочому місці. Засуджений ОСОБА_3 в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Зазначене не дає суду можливість зробити висновок що дії засудженого свідчать про небажання стати на шлях виправлення, а дана ознака є однією з умов скасування звільнення та направлення особи для відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, а тому подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1