05.02.2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Залуччя Чемеровецького району Хмельницької області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

16.11.2020 року приблизно о 08:00 год. ОСОБА_5 розпочинаючи рух автомобілем марки «DAF FAT CF 85.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу буд. №21-Б по вул. Окружна в с. Глибоке, Бориспільського району, Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» не був уважний та, порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР України, згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» перед початком руху не переконався у безпечності своїх дій, внаслідок чого допустив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_7 , яка перебувала перед автомобілем «DAF FAT CF 85.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок розтрощення голови з розрушенням головного мозку. Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3.б), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся та показав, що дійсно 16.11.2020 близько 08 години 00 хвилин на автомобілі марки «DAF» поблизу буд. №21-Б по вул. Окружна в с. Глибоке, Бориспільського району , в порушення вимог п. 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою і перед початком руху не переконався у безпечності, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перебувала перед автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона загинула на місці пригоди. Обвинувачений визнав, що грубе порушення ним вимог пунктів 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортної пригоди та смертю потерпілої.

Обвинувачений, захисник, прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, а тому щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Оскільки обвинувачений після вчинення злочину весь час надавав органам досудового розслідування допомогу у встановленні обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне визнати обставиною, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є необережним злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту. У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів. Дані про особу ОСОБА_5 свідчать про те, що він проживає у АДРЕСА_1 , раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на даний час працює в ТОВ «Хлібороб» на посаді водія, за місцем роботи характеризується позитивно. Також, судом приймаються до уваги долучені стороною захисту документи про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого. Прокурор та потерпілий, посилаючись на вчинення обвинуваченим необережного злочину без обтяжуючих обставин, незадовільний його майновий стан, а також зважаючи на те, що єдиним заробітком обвинуваченого є робота водієм, просили суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами. Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також позицію учасників провадження, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення. Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілого.

За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З огляду на тяжкість злочину, особу винного, обставини цієї справи, доводи прокурора і потерпілого які просили суд звільнити обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, його перевиховання і виправлення, а також попередження нових злочинів залишається можливим без ізоляції від суспільства. Таким чином, на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, а саме: автомобіль «DAF FAT CF 85.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ТОВ «Хлібороб».

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 4576,60 грн.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: автомобіль «DAF FAT CF 85.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ТОВ «Хлібороб».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 4576,60 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1