Дата документу 02.12.2020
Справа № 619/139/18
Провадження № 1-в/334/125/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі подання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2018 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст.15 ч.2 305, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:
З 28.03.2020 ОСОБА_3 перебуває на обліку в Дніпровському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

ОСОБА_3 засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2018 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст.15 ч.2 305, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

До суду надійшло подання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства, яке мотивовано тим, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо прощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII (далі - Закон № 2617-VII), яким до ч. 1 ст. 309 КК України внесено зміни, за якими санкція статті не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи вимоги ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) просив привести вирок суду у відповідність до Закону № 2617-VII.

Прокурор, представник органу пробації підтримали вказане подання, про що подали суду відповідні заяви.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце і час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2018 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст.15 ч.2 305 КК України, та призначено покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.15 ч.2 305 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

01.07.2020 набрав чинності Закон № 2617-VII, за яким до ч. 1 ст. 309 КК України внесено зміни, а саме вказане кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За вимогами ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання, у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

У відповідності до вимог ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, я також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З огляду на наведені норми законодавства та з урахуванням того, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону № 2617-VII наразі не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а передбачає більш м`яке покарання, суд приходить висновку, що вирок суду необхідно привести у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність згідно з ч. 3 ст. 74 КК України шляхом пом`якшення покарання із перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.

Отже, призначена ОСОБА_3 міра покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 3 років позбавляння волі підлягає заміні на більш м`який вид покарання, передбачений ч.1 ст.309 КК України. В іншій частині вирок суду зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Подання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 призначене вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2018 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на більш м`який вид покарання - обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.

В іншій частині вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2018 відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1