Справа № 594/432/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 06 березня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064, шодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, інваліда ІІІ групи загального захворювання, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, наступного змісту: 02 березня 2018 року біля 10 год. ОСОБА_4 перебувала на другому поверсі приміщення поліклініки Борщівської ЦРКЛ та сиділа на лавці перед кабінетом № 24 лікаря-терапевта і в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки майна із жіночої сумочки потерпілої ОСОБА_6 , яку та поклала на лавку між собою та обвинуваченою. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу до сумочки ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись, що потерпіла та інші особи за її діями не спостерігають, таємно викрала із жіночої сумки ОСОБА_6 гаманець сірого кольору вартістю 14,61 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1300 грн.Всього ОСОБА_4 вчинила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 1314,61 грн.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та суду показала, що 01 березня 2018 року в поліклініці Борщівської ЦРКЛ отримала направлення і здала аналізи, результати яких забрала 02 березня 2018 року і біля 12 години занесла до лікаря-терапевта. Цього ж дня вона чекала на прийом до лікаря-офтальмолога, де її могла бачити свідок ОСОБА_8 06 березня 2018 року біля 16 години до неї додому приїхали троє працівників поліції, які сказали брати документи і сідати в автомобіль. Потім працівники поліції доставили її до відділення, по дорозі сказали, що вона викрала чорну сумку, сірий гаманець, 1300 грн. і все це зафіксовано на відео. У відділенні поліції вона знаходилася до 23 год. та під тиском працівників поліції зізналась у вчинені 02 березня 2018р. крадіжки гаманця потерпілої, хоча насправді крадіжки не вчиняла і на банківській картці потерпілої не могли бути її відбитки пальців. У відділенні поліції в неї відразу забрали мобільний телефон, який повернули перед тим, як відпустили додому, два рази брали відпечатки пальців. Коли проводилося її впізнання потерпілою, були запрошені особи різного віку, різного росту. Після впізнання вона пропонувала потерпілій повернути гроші тільки тому, щоб її залишили в спокої.

Захисник обвинуваченої зазначив, що обвинувачення базується на неналежних та недопустимих доказах.

В судовому засіданні досліджені наступні докази, на які посилається сторона обвинувачення:

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 02 березня 2018 року в п`ятницю біля 09 години пішла в Борщівську ЦРКЛ з метою обстеження. Через деякий час вона сиділа на лавці в черзі до лікаря-терапевта, зліва біля себе поклала свою сумку, яка була відкрита, а сама дивилася на двері кабінету. В цей час підійшла обвинувачена ОСОБА_4 та сіла біля неї зліва. Потім до них підійшла її знайома ОСОБА_9 і попросила її пропустити до лікаря без черги, що вона і зробила, а сама зайшла на прийом після ОСОБА_9 . Після прийому у лікаря пішла додому, по дорозі повернула в магазин, де виявила, що з сумки, яку мала з собою, зник гаманець, у якому знаходились кошти у сумі біля 1300 грн., пенсійне посвідчення та банківська карта. Тоді вона повернулася до лікарні, подумавши, що гаманець випав з сумки в кабінеті лікаря, проте, його там не виявила. Тому в понеділок, 05 березня 2018 року вона заявила у поліцію про крадіжку, усно повідомила поліцейського, який вийшов до неї, кого вона підозрює. Наступного дня, 06 березня 2018 року біля обіду її співробітниця повідомила, що в соціальній мережі є повідомлення про те, що її пенсійне посвідчення знайшли в лікарні. В цей же день вона забрала в неврологічнму відділенні Борщівської ЦРКЛ гаманець, пенсійне посвідчення та банківську карту. Потім вона пішла у відділення поліції, де написала заяву про крадіжку, в присутності понятих у неї вилучили ці речі і взяли відбитки пальців, це все тривало приблизно з 16.30 до 21.00 год. На момент написання заяви працівники поліції їй повідомили, що ОСОБА_4 призналася у вчиненні крадіжки і назвала суму 1300 грн. 07 березня 2018 року її знову запросили у відділення поліції, де вона серед інших осіб упізнала обвинувачену, як особу, яка сиділа поряд з нею біля кабінету лікаря терапевта 02 березня 2018 року. Після впізнання обвинувачена вийшла за нею і висловила намір повернути їй гроші, однак, сказала, що крадіжку вона не вчиняла. Допитані під час судового розгляду свідки дали наступні показання.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 02 березня 2018 року біля 9 години знаходилася під кабінетом лікаря терапевта в приміщенні поліклініки Борщівської ЦРКЛ. На той час у черзі на прийом до цього ж лікаря чекала потерпіла ОСОБА_6 , яка сиділа на лавці. Пригадує, що обвинувачена ОСОБА_4 також стояла біля цього ж кабінету. До лікаря вона зайшла перед ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 показала, що працює медичною сестрою загальної практики сімейної медицини Борщівського центру первинної медико-санітарної допомоги. 02 березня 2018 року прийшла на роботу перед 9 годиною. Цього дня зранку на прийом прийшла ОСОБА_4 , а потім ОСОБА_6 , яких вона записала в журналі прийому і дала направлення на аналізи. Біля 12 години ОСОБА_4 прийшла ще раз з результатами аналізів. Потім біля 13 години ще раз зайшла ОСОБА_6 і повідомила, що в неї пропав гаманець. Тоді вони в кабінеті пошукали за гаманцем, однак, не знайшли.

Свідок ОСОБА_11 показала, що працює лікарем загальної практики сімейної медицини Борщівського центру первинної медико-санітарної допомоги. 02 березня 2018 року здійснювала прийом пацієнтів у 24 кабінеті поліклініки Борщівської ЦРКЛ. Вона прийшла на роботу на 9-у годину і на цей час уже був складений список пацієнтів, яким медсестра дала направлення на здачу аналізів, в тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . Біля 11 години ОСОБА_6 приходила до неї на прийом, а потім приходила ще раз, шукала за своїм гаманцем.

Свідок ОСОБА_13 показала, що працює медичною сестрою неврологічного відділення Борщівської ЦРКЛ. Точної дати не пригадує, того дня, у четвер чи п`ятницю, санітарка ОСОБА_14 віддала їй гаманець і повідомила, що знайшла його на сходовій клітці між терапевтичним та неврологічним відділеннями лікарні. Коли вона відкрила цей гаманець, то виявила в ньому банківську картку та пенсійне посвідчення. Грошей у гаманці не було. Протягом вихідних гаманець лежав на підвіконні у відділі, а вона про знахідку повідомила в соціальній мережі. Після цього, коли вона прийшла на роботу, від працівників дізналася, що приходила потерпіла і забрала свої речі.

Свідок ОСОБА_15 показала, що точної дати не пригадує, до неї зателефонувала знайома медсестра з неврологічного відділення лікарні ОСОБА_16 , запитала, чи вона знайома з ОСОБА_6 і після її ствердної відповіді повідомила, що знайшовся гаманець ОСОБА_6 , у якому є пенсійне посвідчення та банківська картка. В подальшому вона про цю знахідку повідомила родича ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 кожен зокрема, показали, що 06 березня 2018 року біля 20 години знаходилися в приміщенні Борщівського віділення поліції, куди були запрошені їхнім другом, працівником поліції, як поняті, де в їх присутності потерпіла видала працівникам поліції гаманець, у якому були пенсійне посвідчення та банківська карта. При огляді банківської карти було виявлено сліди пальців руки, які зняли. Далі все помістили в пакет, на якому вони розписалися. Також був складений протокол даної слідчої дії, який вони прочитали та підписали. Коли вони заходили в приміщення ВП та коли виходили, розписувалися в журналі біля чергового.

Свідок ОСОБА_19 показала, що обвинувачена ОСОБА_4 - її рідна сестра. Того дня, у березні 2018 року біля 16 години сестра подзвонила їй і сказала, що її забирають у поліцію. Потім біля 19 години сестра приїхала до неї додому, просила позичити грошей. Тоді вона разом із сестрою поїхала в Борщівське ВП, де їй пояснили, що в сестри візьмуть відбитки пальців. ЇЇ до слідчого не пропустили, а сестру тримали до 22 години. Додому вони пішли разом, по дорозі сестра їй сказала, що її звинувачують у крадіжці гаманця, однак, вона крадіжки не вчиняла.

Допитаний у якості свідка слідчий Борщівського відділення поліції ОСОБА_20 показав, що на підставі доручення начальника слідчого відділу проводив досудове розслідування в даній справі, вніс відомості в ЄРДР, провів ряд процесуальних дій, зокрема, і за участі ОСОБА_4 , яка зізналась у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_6 , на підтвердження чого отримав власноручно написану нею заяву. 06 березня 2018 року працював з нею у нічний час, так як вважав, що ОСОБА_4 могла знищити свої папілярні лінії. З участю понятих та потерпілої провів огляд місця події, в ході якого потерпіла видала викрадений у неї гаманець та речі, які були в гаманці. Також були виявлені та вилучені два відбитки пальців рук. Він склав протокол огляду місця події, в якому зазначив той час, коли фактично проводилася слідча дія. У даному протоколі помилково не було вказано, що вилучені сліди поміщаються в сейфпакет.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 показав, що під час розслідування даного кримінального провадження він працював ст.слідчим СВ Борщівського ВП, був у групі слідчих, проводив допит потерпілої. Також на прохання слідчого ОСОБА_20 надавав консультації щодо зняття слідів, які були виявлені на банківській карточці потерпілої. В той час були присутні потерпіла, поняті, слідчий ОСОБА_20 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_22 показав, що працює черговим у Борщівському ВП. Чергова частина відповідає за ведення Журналу відвідувачів. В той день, коли у відділення поліції приходила обвинувачена ОСОБА_4 , він чергував, однак, хто зробив виправлення в Журналі відвідувачів у той день, йому невідомо. З цього приводу було проведено службову перевірку і його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежний контроль.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_23 пояснив, що на час проведення досудового розслідування в даній справі працював помічником чергового Борщівського ВП. Запис у журнал відвідувачів на той час проводив слідчий, до якого приходила особа. В день його чергування ОСОБА_4 була у ВП. Він у Журналі відвідувачів записів щодо неї, а також щодо Гнатишиної, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 не здійснював і виправлень не робив. З цього приводу було проведено службову перевірку і його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до витягу з ЄРДР (т.2, а.с.51) 06.03.2018 о 19.52.23 на підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 до ЄРДР внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, фабула: 02.03.2018 близько 10.00 год. в приміщенні поліклініки Борщівської ЦРКЛ, що в м.Борщів, вул.С.Бандери, 108, невідома особа із сумки ОСОБА_6 таємно викрала гаманець із грошовими коштами в сумі 1300 гривень.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 06.03.2018 року, поданої на ім`я начальника Борщівського відділення поліції (т.1 а.с.127) вона зізналася у вчиненні крадіжки.

За даними журналу реєстрації амбулаторних хворих (т.1 а.с. 128-130) 02.03. за №7 значиться ОСОБА_26 , за №15 ОСОБА_27 .

За даними протоколу огляду місця події від 06 березня 2018 року, складеного в період з 19 год. 55 хв. до 20 год. 18 хв.(т.1, а.с.109-114), оглядом місця події являється кабінет під №27 Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, під час якого потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих добровільно видала викрадені у неї 02 березня 2018р. біля 10 години в приміщенні поліклініки Борщівської ЦРКЛ речі: гаманець сірого кольору, пенсійне посвідчення на її ім`я, пластикову банківську картку банку «Приватбанк», які їй 06 березня 2018 року було повернуто працівниками Борщівської ЦРКЛ. При цьому, на лицевій стороні пластикової банківської картки було виявлено та вилучено сліди рук, які скопійовано на фрагменти липкої стрічки та поміщено на аркуш паперу, краї якого прошиті ниткою білого кольору, кінці якої опечатано внизу аркуша папером із відтиском на ньому печатки Борщівського ВП № 102.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07 березня 2018 року потерпіла ОСОБА_6 вказала серед інших на ОСОБА_4 , як особу, яка сиділа біля неї на лавці неподалік лікаря-терапевта поліклініки Борщівської ЦРКЛ і між ними знаходилася її жіноча сумочка, звідки було вчинено крадіжку гаманця (т.1, а.с.115-118).

Відповідно до протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 06 березня 2018 року, складеного слідчим СВ Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ҐСпольським (т.1, а.с.140) у свідка ОСОБА_4 в приміщенні Борщівського ВП Чортківського ВП з 23.00 до 23.10 проведено забір папілярних узорів пальців рук.

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи від 19.03.2018 № 1.4-268/18 (т.1, а.с. 133-139) два сліди папілярних узорів, які вилучені при огляді місця події 06 березня 2018 року та надані на дослідження, придатні для ідентифікації по них особи. Слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 28x20 мм на відрізку липкої стрічки 1 залишений великим пальцем правої руки особи дактилокарта якої заповнена на ОСОБА_6 . Слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 21x18 мм, на відрізку липкої стрічки 2, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ОСОБА_4 .

З висновку товарознавчої експертизи № 6-205/18 від 22.03.2018 (т.1, а.с.121-126) слідує, що ринкова вартість гаманця сірого кольору, станом на 02 березня 2018 року з урахуванням процентного зносу, могла становити 14,61 грн.

В судовому засіданні також досліджені наступні докази, на які посилається сторона захисту.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що 23 березня 2018 року до неї, як депутата Борщівської міської ради, звернулася ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що працівники Борщівського відділення поліції в ході проведення досудового розслідування в даній справі силою завезли її до поліції, де змусили підписати якісь документи, хоча вона хвора, має катаракту. ОСОБА_4 пояснювала, що її звинувачують у крадіжці гаманця, чого вона не вчиняла. Вона сама стала свідком того, як працівники поліції змушували ОСОБА_4 з`явитися для проведення слідчих дій без повістки. Вона зверталася із скаргою на дії працівників поліції до Чортківського районного суду. В результаті проведених службових перевірок було встановлено факт підроблення записів у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Борщівського відділення поліції.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року в справі №608/1166/18 задоволено скаргу ОСОБА_28 на бездіяльність Чортківської місцевої прокуратури в Тернопільській області щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії , а саме виконати вимоги ст.214 КПК України згідно поданої нею 21.06.2018 року в Чортківську місцеву прокуратуру заяви про вчинення злочину поліцейськими Борщівського ВП ЧВП ГУНП в Тернопільській області щодо ОСОБА_4 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.365, ст.366 КК України та зобов`язано керівника Чортківської місцевої прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань такі відомості (т.1, а.с.155)

За даними витягу з ЄРДР 05.07.2018 за заявою ОСОБА_28 були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.365 КК України, фабула : Працівники Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000064 перевищили свої службові повноваження, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, а саме незаконно доставили в відділення поліції ОСОБА_4 для проведення за її участі слідчих (розшукових) дій (т.1, а.с.156).

Згідно матеріалів перевірки за скаргою депутата Борщівської міської ради ОСОБА_28 (т.1, а.с.158-164, 175-179) службовим розслідуванням було встановлено, що 06.03.2018 під час чергування старшого інспектора чергового СРПП №4 Борщівського ВП ОСОБА_22 та помічника чергового СРПП №2 Борщівського ВП ОСОБА_23 в «Журналі обліку доставлених відвідувачів та запрошених» було зроблено виправлення в графі час залишення органу поліції напроти ОСОБА_4 та ОСОБА_29 .

З даних Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Борщівського ВП (т.1, а.с.162-164, 175-177) встановлено, що 06 березня 2018 року потерпіла ОСОБА_6 прибула у Борщівське ВП о 18 год. 25 хв. і залишила його о 19 год. 15 хв.; понятий ОСОБА_17 прибув у відділення поліції о 19 год. 40 хв., а залишив його о 19 год. 56 хв. У журналі також є виправлення часу, коли потерпіла ОСОБА_6 та понятий ОСОБА_17 залишили відділення поліції, ОСОБА_6 - з 19 год. 15 хв. на 20 год. 42 хв., ОСОБА_17 - з 19 год. 56 хв. на 20 год. 56 хв. Обвинувачена ОСОБА_4 вперше була доставлена 06 березня 2018 року до відділення поліції о 16 год. 10 хв., а вдруге - о 20 год. 35 хв., де перебувала до 22 год.

Згідно записів у Журналі Єдиного обліку Борщівського ВП ГУНП (т.1, а.с.166-167), заява потерпілої ОСОБА_6 про вчинення крадіжки була зареєстрована у відділенні поліції 06 березня 2018 року о 19 год. 32 хв.

Заслухавши показання обвинуваченої, потерпілої, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність таких з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає виправданню, виходячи з наступного.

Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі №1-31/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення ч.3 ст. 62 Конституції України вказав, що визнаватися допустимими і використовуватись як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Під час судового розгляду встановлено, що 06 березня 2018 р. обвинувачена ОСОБА_4 вперше була доставлена до Борщівського відділення поліції о 16 год. 10 хв., а вдруге о 20 год. 35 хв., де згідно журналу доставлених перебувала до 22 год. В той же час заява потерпілою про вчинення крадіжки була зареєстрована у відділенні поліції 06 березня 2018 року о 19 год. 32 хв., а відомості в ЄРДР було внесено о 19 год. 52 хв.

У період з 23 год. до 23 год. 10 хв. 06 березня 2018 року в ОСОБА_4 , як у свідка, зроблено забір папілярних узорів пальців рук. При цьому стороною обвинувачення не доведено необхідність проведення такої слідчої дії з обвинуваченою в нічний час.

Отже, ОСОБА_4 незаконно, ще до отримання заяви потерпілої була доставлена 06 березня 2018 року до Борщівського ВП о 16.10 год. і з нею цього дня безпідставно, в порушення вимог ч.4 ст.223 КПК України проводились слідчі дії в нічний час.

В той же час слідчим за наявності інформації про те, що ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи загального захворювання, не була надана можливість скористатися допомогою адвоката.

Згідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

З огляду на наведене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 під час судового розгляду справи вину пред`явленому їй обвинуваченні не визнала, суд не бере до уваги її заяву, подану 06 березня 2018 року на ім`я начальника Борщівського відділення поліції про зізнання у вчиненні крадіжки.

Щодо протоколу огляду місця події від 06 березня 2018 року, який було проведено згідно даних протоколу в період з 19 год. 55 хв. до 20 год. 18 хв., на який посилається сторона обвинувачення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів, а тому не зрозуміло, чому слідчий вищезазначений процесуальний документ назвав протоколом огляду місця події.
Зі змісту протоколу вбачається, що виявлені сліди скопійовано на фрагменти липкої стрічки та поміщено на аркуш паперу, краї якого прошиті ниткою білого кольору, кінці якої опечатано внизу аркуша папером із відтиском на ньому печатки Борщівського ВП № 102.

Однак, протокол огляду місця події не містить опису (ознак) слідів, які були виявлені та вилучені , відсутні дані щодо їх кількості та розміру. В заключній частині протоколу у графах- «Під час огляду виявлено», «Виявлене під час огляду вилучено» взагалі не вказано, що було виявлено сліди, не зазначено їх кількість, інші ознаки.

Крім того, в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було спростовано факт внесення виправлень у Журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Борщівського ВП за 06 березня 2018 року, а саме часу перебування у відділенні потерпілої ОСОБА_6 , понятого ОСОБА_17 , та у зв`язку з цим його невідповідності часу проведення з ними 06 березня 2018 року огляду місця події.

Наявні в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Борщівського ВП виправлення часу, коли потерпіла ОСОБА_6 та понятий ОСОБА_17 залишили відділення поліції, відповідно з 19 год. 15 хв. на 20 год. 42 хв. та з 19 год. 56 хв. на 20 год. 56 хв. суд не знаходить такими, що відповідають дійсності, оскільки такі виправлення зроблено без відповідних поміток, невстановленими особами, у час, коли обвинувачена для захисту своїх прав та законних інтересів залучила представників громадськості, що стверджено показами свідка ОСОБА_28 , матеріалами перевірки за її скаргою.

З цих же підстав суд не бере до уваги дані під час судового розгляду справи показання допитаних у якості свідків понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оскільки такі показання сперечать вищенаведеним даним Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Борщівського ВП, згідно яких ОСОБА_17 прибув у Борщівське відділення поліції уже після того, як потерпіла пішла звідти і ані він, ані потерпіла не були присутні у відділенні поліції в час, зазначений у протоколі огляду місця події.

У зв`язку з наведеним у суду виник об`єктивний сумнів у достовірності даних, внесених у протокол огляду місця події щодо часу проведення даної слідчої дії, присутності при цьому потерпілої та понятих, виявлення та вилучення слідів, а тому суд приходить до висновку, що протокол огляду місця події від 06 березня 2018 року є недопустимим доказом.

За таких обставин суд вважає, що наявні в справі висновки судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-268/18 від 19 березня 2018 року, товарознавчої експертизи № 6-205/18 від 22 березня 2018 року не можуть вважатися належними доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, оскільки речі, вилучені під час проведення огляду місця події 6 березня 2018 року були добуті з порушенням вимог КПК України.

Також суд приймає до уваги доводи сторони захисту про недопустимість доказу - протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07 березня 2018 року, оскільки всупереч вимогам ст. 228 КПК України, яка передбачає, що особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами цієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішньому вигляді та одязі, при проведенні такої слідчої дії разом з ОСОБА_4 потерпілій пред`явлено осіб, які різняться по віку, росту, статурі, одягнуті у різний одяг, а одна з них носить окуляри.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів, а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, з огляду на наведене, з урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх прямих доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ст. 124 КПК України суд стягує судові витрати з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку, оскільки в даній справі ухвалюється виправдувальний вирок, то витрати за проведення судових експертиз в сумі 1144,00 грн. слід віднести на рахунок держави. Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та виправдати за недоведеністю.

Речові докази: гаманець сірого кольору, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку для виплат «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими за приналежністю.

Процесуальні витрати по залученню експертів віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: