печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 757/31093/19-к за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 340 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

03.08.2020 у провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 757/31093/19-к за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 340 КК України.

Заява вмотивована тим, суддя ОСОБА_3 була слідчим суддею та постановлювала судове рішення (справа № 757/8613/19-к, № 757/5182/17-к, № 757/5177/17-к), тобто на стадії досудового розслідування кримінального провадження приймала рішення, а відтак наявні підстави для самовідводу на підставі ч. 1 ст. 76 КПК України.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність заявника.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Судовим розглядом встановлено, 22.05.2019 ухвалою Київського апеляційного суду у кримінальному провадженні № 0003055 від 06.12.2018 визначено підсудність за Печерським районним судом м. Києва.

12.06.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження № 0003055 від 06.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ст. 340 КК України.

Після повторного автоматичного розподілу вказаного обвинувального акту визначену суддю ОСОБА_3 .

Згідно матеріалів долучених до обвинувального акту, кримінальне провадження № 0003055 від 06.12.2017 року, 06.12.2018 року виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0003672 від 24.11.2016 року, яке в свою чергу, виділено з кримінального провадження № 0003668 від 22.11.2016 року.

Про те, у кримінальному провадженні № 0003672 суддя ОСОБА_3 була слідчим суддею та постановлювала судове рішення (справа № 757/8613/19-к, № 757/5182/17-к, № 757/5177/17-к).

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Враховуючи встановлені обставини та відповідні норми кримінального процесуального законодавства, вбачаю наявність підстав з якими законодавець пов`язує застосування положень, передбачених ч. 1 ст. 76 КПК України.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 75, 76,77, 79, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 757/31093/19-к за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 340 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1