Провадження № 1-кп/742/248/20
Єдиний унікальний № 742/1692/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000591 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючиого і зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ :
26 червня 2020 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000591 від 21 травня 2020 року, відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
30 червня 2020 року ухвалою судді обвинувальний акт призначений до підготовчого судового розгляду.
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору для внесення відомостей до ЄРДР , оскільки ч.1 ст.286 КК України віднесено до кримінальних проступків.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне відкласти розгляд підготовчого судового засіданні в зв`язку з неявкою обвинуваченого та зазначає , що підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає, оскільки в ч.1 ст.286 КК України внесено зміни і він відноситься до злочинів.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності.
Обвинувачений в судове засідання не з`явився, але з рапоту інспектора СРПП № 3 вбачається, що за місцем його проживання останній відсутній.
В зв`язку з тим, що питання про поверхня обвинувального акту прокурору не порушує права обвинуваченого то суд вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності обвинуваченого .
Вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до наступного висновку.
Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, де кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
В редакції КК України, чинній на день вчинення кримінального правопорушення, станом на 21.05.2020 року, покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Отже, інкриміноване ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення (злочин) є кримінальним проступком.
Посилання прокурора на ті обставини, що на даний час ч.1 ст.286 КК України не є проступком , а відноситься до злочинів, оскільки за його вчинення передбачена відповідальність у виді штрафу розміром від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, є безпідставними, оскільки зміни щодо розміру штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян були внесені до даної статті Законом № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року,тобто з даної дати було посилено кримінальну відповідальність, а отже відповідно до вимог ст.5 КК України дані зміни не мають зворотної дії в часі.

Підпунктом 5 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону № 2617-VIII передбачено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення (відомостей про кримінальний проступок до ЄРДР) з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України, у зв`язку з чим клопотання прокурора про відкладення підготовчого судового засідання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд,-
ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора Прлуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про відкладення підготовчого судового засіданні відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № № 0000591 від 21 травня 2020 року, відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернути прокурору Прилуцької місцевої прокуратури для прийняття рішення в з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівгівського апеляційного суду на протязі 7 днів, з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Прилуцький міськрайонний суд.
Суддя ОСОБА_1