Провадження № 1-кп/161/1266/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000029, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 05.10.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Усичі Луцького району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, мав на утриманні неповнолітню дитину (на момент вчинення кримінального проступку), працюючого водієм ПП «Корсойл-Агро», не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 17.07.2020 близько 21.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , умисно, під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, кулаками обох рук наніс декілька ударів в ділянку голови та обличчя останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, забійної точкової рани кута лівого ока, що згідно висновку експерта №707 від 15.09.2020 за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носа, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисно наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 спочатку заперечив, в подальшому визнав повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнав, оскільки з призначень лікаря та доданих квитанцій вбачається, що ним не було придбано жодних ліків для лікування тих ушкоджень, що ним отримані внаслідок конфлікту. Суду дав показання, що 17.07.2020 близько 21.00 год. повернувся з роботи додому ( АДРЕСА_2 ), в цей час на подвір`я, не зважаючи на замкнені ворота та пізній час, зайшов його брат ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки у будинку була маленька внучка, яка вже спала, тому він не пускав останнього, внаслідок чого між ними виник словесний конфлікт, під час якого потерпілий його штовхав та наніс удар в ділянку ребер. Після цього він схопив потерпілого руками, почав виштовхувати з подвір`я та вдарив його, точного місця не пам`ятає. Не заперечує, що тілесні ушкодження у потерпілого виникли від його дій, оскільки перед цим тілесних ушкоджень в ОСОБА_5 не бачив. Просив його суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу, в задоволенні цивільного позову відмовити, за безпідставністю.

Крім фактично повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду дав показання про те, що 17.07.2020 близько 21.00 год. приїхав до своєї матері в АДРЕСА_2 . З будинку вийшов обвинувачений та відразу ж почав в його адресу нецензурно висловлюватись, між ними виникла словесна суперечка, під час якої обвинувачений наніс йому удар лівою рукою з розмаху у перенісся, почала литись кров, після чого він впав, а обвинувачений вдарив його ще 2-3 рази по голові. Він відразу ж вийшов назад за ворота, де його громадська дружина надала допомогу, після чого вони викликали працівників поліції. Просить задовольнити цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 8 258,18 грн (витрати на лікування, що стверджується чеками та медичною документацією щодо лікарських призначень), моральної шкоди в сумі 25 000 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

З висновку експерта №552 від 21.07.2020 вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 отримав наступні ушкодження: синці навколо обох очей; садна на передній поверхні лівої гомілки в верхній третині з переходом на колінний суглоб та на передній поверхні правого колінного суглобу; крововилив під нігтеву пластину 1-го пальця правої стопи. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час вказаний під експертним в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість утворення садна на нижніх кінцівках в результаті падіння з висоти власного зросту.

Згідно висновку експерта №707 від 15.09.2020 (додатково до №552) потерпілий ОСОБА_5 , враховуючи висновок експерта №552 від 21.07.2020 та додатково поданих медичних документів отримав наступні ушкодження: синці навколо обох очей; садна на передній поверхні лівої гомілки в верхній третині з переходом на колінний суглоб та на передній поверхні правого колінного суглобу; крововилив під нігтеву пластину 1-го пальця правої стопи; забійна точкова рана кута лівого ока; перелом кісток носа. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час вказаний під експертним в постанові, за ступенем тяжкості перелом кісток носа відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, поскільки для його загоєння необхідний час більше шести діб, решта ушкоджень - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість утворення саден на нижніх кінцівках в результаті падіння з висоти власного зросту.

З протоколу проведення слідчих експериментів від 28.07.2020 та від 07.08.2020, проведеного в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що потерпілий вказав на місце вчинення відносно нього кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 та механізм спричинення ним тілесних ушкоджень. При цьому, такі його показання повністю відповідають показанням, даним безпосередньо в судовому засіданні та іншим здобути та дослідженим у справі доказам.

Про наявність конфлікту, шарпанини та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим, через наявність неприязних відносин, ствердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Факт конфлікту підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_11 (однак нанесення ударів не бачила).

Досліджені в судовому засіданні докази суд, відповідно до ст.85,86 КПК України суд вважає належними, допустимими та, відповідно до ст.94 КПК України, достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо ОСОБА_5 .

Враховуючи, що показання потерпілого ОСОБА_5 дані безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, аналогічними за змістом, що відображені у протоколі проведення слідчого експерименту, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються показаннями свідків, самого обвинуваченого, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими та не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у спричиненні потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуючи його дії за ст. 125 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.ст.66, 67 КК України суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку та є умисним, однак має постійне місце реєстрації та проживання, де згідно характеристики сільського голови №1060 від 07.08.2020 характеризується задовільно (скарги від сусідів не надходили), на момент вчинення кримінального проступку на його утриманні перебувала неповнолітня донька, вину визнав, однак щире каяття у його діях відсутнє, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований та має стабільний дохід, тому суд, з врахуванням думки потерпілого щодо покарання, призначає покарання в межах санкції ст.125 ч.2 КК України, у виді штрафу (у максимальному розмірі).

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої моральної, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_5 2 000 (дві тисячі) грн спричиненої моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат по наданню правової допомоги.
Витрати за надання правової допомоги підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки стверджуються розрахунком їх вартості та квитанцією про оплату, доданими до матеріалів провадження.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, а також того, що потерпілий став сам ініціатором даного конфлікту, відповідатиме обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
В решті позовних вимог потерпілого відмовити.
Відмовляючи у частині позову потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8 258, 18 грн, суд виходив із того, що чеки та квитанції, які додані до позову, що підтверджують її розмір не випливають із пред`явленого обвинувачення, вони не підтверджені відповідними лікарськими призначеннями, понесені у зв`язку з іншими хронічними хворобами потерпілого через значний проміжок часу після події кримінального проступку (без підтвердження, що відповідне лікування, що отримувалось потерпілим, пов`язане із тілесними ушкодженнями, нанесеними обвинуваченим).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої моральної, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_5 2 000 (дві тисячі) грн спричиненої моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат по наданню правової допомоги.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1