Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3694/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року, якою клопотання прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволено частково та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 30 листопада 2020 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня на строк два місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства до потерпілого, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що через деякий час після вчинення злочину ОСОБА_8 почав переслідувати потерпілого та повторно застосував до нього фізичне насильство, нанісши удар по голові невідомим предметом. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 30.09.2020 року прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період часу з 22 години до 06 години, на строк два місяці, з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 27 вересня 2020 року близько 19 год. на подвір`ї недобудованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відбувся конфлікт з приводу відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок пошкодження майна, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 у даному ж місці умисно відкрито ривком з плеча ОСОБА_10 заволодів належною останньому шкіряною барсеткою, вартістю 1800 грн., в якій знаходився пневматичний пістолет, вартістю 1000 грн. та особисті речі потерпілого.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_8 з метою подолання можливого опору потерпілого наніс ОСОБА_10 , один удар рукою в обличчя в ділянку правого ока, після чого відкрито заволодів належним йому велосипедом марки «Premier», вартістю 4000 грн.

Після цього потерпілий ОСОБА_10 пішов з даного місця події, а ОСОБА_8 розпорядився чужим майном, яким він відкрито заволодів, на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму близько 6800 грн.

Відомості за вказаним фактом 28.09.2020 року були внесені до ЄРДР за №0000761, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

28 вересня 2020 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким та за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, а також на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним продовжити свою злочинну діяльність чи впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Оцінивши в сукупності дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000761 від 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.п. 4).

В рамках даного кримінального провадження, 28 вересня 2020 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та вважав доведеним ризик незаконно впливати на свідка, потерпілого в цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання встановленого ризику, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт буде достатнім.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду прокурором не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, є недостатнім.
Відповідно до п.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього більш суворого запобіжного заходу.
Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи, постійно працює, має непостійний графік роботи як ФОП, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Вказання апелянта на те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, є лише припущенням, оскільки з пояснень прокурора в засіданні апеляційного суду вбачається, що на даний час впливу підозрюваного на свідків чи потерпілого встановлено не було.

Також, в засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, останній його умови не порушує.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 30 листопада 2020 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: