Справа № 466/8869/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1423/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено при проведенні огляду місця події в період з 19.10 год. по 19.50 год. 11 листопада 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 із номером кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та ключі від автомобіля.
Строк дії ухвали два місяці з моменту її проголошення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що судове рішення є невмотивованим та постановлене з порушенням вимог ст.ст. 2, 7, п.18 ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 21, ч.1 ст. 94, п.1 ч.3 ст. 132, ч. 2 ст. 171, ч.ч.1, 2 ст. 173, ст.ст. 370, 372 КПК України, розділу 2.6. «Арешт майна» Узагальнень з розгляду судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, що тягне за собою скасування ухвали.
Вважає, що за відсутності документальних доказів, слідчий суддя безпідставно наклала арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, ігноруючи право ОСОБА_6 на володіння, користування та розпоряджання таким.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року, скасувати таку та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судової справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити представнику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділенням Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002347 10 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України щодонезаконного заволодіння автомобілем заявника марки "CHEVROLET AVEO", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 11 листопада 2020 року автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 із номером кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на вищезазначений автомобіль та ключі від такого, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених ч.2 ст. 170 КПК України, є відповідність цього майна, критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
В клопотанні, яке задоволено слідчим суддею, слідчий покликався на необхідність накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження такого та запобігання його втраті, знищенню чи пошкодженню, зміни властивостей, задля проведення різного виду судових експертиз.
На думку колегії суддів, клопотання слідчого є обґрунтованим, містить об`єктивні дані, які вказують на відповідність даного майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, окрім цього, у клопотанні конкретизовані підстави та мета накладення арешту.
У розумінні положень ст. 131, ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи наведені обставини і те, що автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 із номером кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на вищезазначений автомобіль та ключі від такого є речовими доказами у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.
Крім цього, матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують застосування такого заходу.
Відтак, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
поновити представнику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4