Справа № 206/5715/20
Провадження № 1-кп/206/77/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000853 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23.12.2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000853 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Кримінальне провадження підсудне Самарському районному суду м. Дніпропетровська, обвинувальний акт відповідає вимогам встановленим КПК України, підстави для повернення акту прокурору, закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України відсутні.
Порушень, що перешкоджають розгляду справи в суді, та призначенню справи до слухання не виявлено.
Справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. Виклику підлягають всі свідки згідно реєстру матеріалів. Клопотань про виклик для допиту інших осіб, та витребування речей чи документів не надійшло.
Судом не встановлена необхідність проведення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.
Вислухавши думку учасників судового засідання про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивоване тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до восьми років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Окрім цього, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, він не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неповнолітніх дітей не має, у нього не має потреби доглядати за своїми батьками. Також, ОСОБА_4 не має постійного місця мешкання, тому може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, адже ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим за скоєння злочинів проти власності, в тому числі за злочини передбачені ст.289 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий умисний злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України. Також слід врахувати, що ОСОБА_4 не працевлаштований, постійного джерела доходу не має. Вищевказані обставини можуть спонукати ОСОБА_4 до вчинення нових умисних корисливих злочинів.
У зв`язку з викладеним клопоче застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечував проти застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодні ризики ним не доведені.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пояснив що претензій до обвинуваченого немає.
Суд заслухавши клопотання та позицію учасників судового провадження приходить до наступного.
Так, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового розгляду має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Суд дійшов до висновку про те, що клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно як обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до восьми років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані судом, не працює, постійного джерела доходу не має, має не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості.
Вказані обставини дають суду підстави стверджувати, що ризики, зазначені прокурором, як підстава для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, існують, обрання іншого, більш м`якого виду, ОСОБА_4 суд вважає не доцільним і буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченому покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Суд вважає, що обвинуваченому може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначається даною ухвалою.
В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01.01.2021 - 2270 грн. Враховуючи характеризуючи данні обвинуваченого та злочин, у якому він обвинувачується, вважає, що сума у розмірі 50 прожиткових мінімумів, тобто 113500,00 грн. буде достатньою для внесення у якості застави.
У відповідності до ст. 194 КПК України, на обвинуваченого необхідно покласти відповідні обов`язки у разі внесення застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Крім того, вирішуючи подані клопотання суд, також, враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину та можливість ухилення від явки до суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Суд вважає, що запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.
Таке застосування не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Таким чином, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків та потерпілого, тощо, суд вважає, що ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 314-316, 331, 372, КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Матеріали за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000853 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні о 12 год. 30 хв. 21.01.2021 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, свідків та доставити обвинуваченого.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 12 березня 2021 року включно.
Одночасно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500,00 грн., дана сума є достатньою для внесення її як застави.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/.
У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Строк обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали надіслати до Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровської області № 4 до виконання.

Ухвала суду, в частині, щодо продовження строку тримання під вартою набирає чинності негайно, але відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, може бути оскаржена учасниками судового провадження шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1