У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6757/20
Провадження № 1-кс/210/2588/20

"09" грудня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання ст. слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000546 від 07.12.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської область, громадянка України, маюча середню спеціальну освіту, працююча ЧП «Стіл Сервіс», старший оглядач вагонів, заміжня, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 07.12.2020 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з матеріалами наданого клопотання встановлено, що 07.12.2020 року близько 13 год 30 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: садівничого товариства "Симиренка" в буд. 62, розташованого на території Радушанської селищної ради, Криворізького району, в ході сварки, що раптово виникла на підґрунті неприязних відносин зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на умисне позбавлення життя, нанесла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один удар ножем в область грудної клітини в результаті чого спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 2836 від 08.12.2020 року у вигляді: відкритої рани груді з ушкодженням легені та серця, травм інших уточнених органів грудної порожнини, гостру крововтрату, що привезло до смерті потерпілого.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст.115 КК України, за ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

08.12.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця події від 07.12. 2020 року;

-протокол огляду трупа ОСОБА_7 від 07.12.2020 року;

-речовими доказами, вилученими під час огляду місця події від 07.12.2020 року.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11

-лікарським свідоцтвом про смерть № 2836 від 08.12.2020 згідно якого смерть наступила від гострої крововтрати, відкритої рани грудей з ушкодженням легені та серця. Травми інших уточнених органів грудної порожнини.

Слідчий зазначає, що при вирішенні питання про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України враховано наступні обставини: вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15років.

Слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 причетна до вчинення кримінального правопорушення, за ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадження свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

Слідчий також зазначає, що на даний час наявні ризики, передбачені п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочин проти життя та здоров`я особи, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, розмір застави в даному випадку визначати не доцільно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Підозрювана в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила в задоволенні клопотання відмовити.

Адвокат підозрюваної ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважає, необхідним обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000546 від 07.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

08 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваної, міцних соціальних зв`язків, у тому числі місця роботи, проживання, позитивних характристик, раніше не судимої.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 , за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 15 років, тобто відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено слідчим та прокурором в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_6 злочину, з урахуванням даних про її особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує її суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_6 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування та дані про її особу, однак з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваної належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування та суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючі дані про її особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст.183 ч.4 п.1 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи, що діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ст. слідчого СВ Криворізького РВПКВПГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000546 від 07.12.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 07.12.2020 року по 04.02.2021 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1