Вирок
Іменем України

16 грудня 2020 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005156 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бараші Ємільчинського району Житомирської області, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005156, у відповідності до якого слідує, що 06 грудня 2019 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебував поблизу будинку 46-6 по вул.Корольова в м. Житомирі, де побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_5 , після чого діючи умисно, переслідуючи на меті самовільне присвоєння владних повноважень, з метою полегшення умислу на заволодіння чужим майном, підійшов до малолітнього ОСОБА_5 , представився працівником поліції, насправді таким не являючись.

Після цього, ввівши таким чином в оману малолітнього ОСОБА_5 , під приводом тимчасового зберігання мобільного телефону, попросив у останнього надати йому мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 6».

В цей час, малолітній ОСОБА_5 , будучи впевненими у доброчесних намірах ОСОБА_4 , сприймаючи його як працівника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 6» в корпусі чорного кольору, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , з чохлом пластиковим чорного кольору, які для потерпілої ОСОБА_6 матеріальної цінності не становлять.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, при цьому реалізував злочинний намір, направлений на самовільне присвоєння владних повноважень, поєднаного із вчиненням суспільно- небезпечних дій.

Крім цього, 06 грудня 2019 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу буд. 46-Б по вул. Корольова в м. Житомирі, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який тримав в руках мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 6» в корпусі чорного кольору.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_4 , попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 6» в корпусі чорного кольору, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , з чохлом пластиковим чорного кольору, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, під приводом тимчасового зберігання вказаного майна, хоча в дійсності таких намірів не мав.

В свою чергу, малолітній ОСОБА_5 , будучи введеним в оману та впевненим у правдивості слів та дійсності намірів ОСОБА_4 , у вказаний день, час та місці передав останньому вказаний мобільний телефон.

Отримавши у такий спосіб вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_4 , утримуючи його при собі та не маючи наміру повертати ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився зазначеним чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах заволодів мобільним телефоном, що належить потерпілій ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд не позбавляти його волі.

Належним чином викликана в судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не прибула, направила до суду заяву в якій проахала проводити судовий розгляд справи та судові дебати у її відсутності. майнова шкода їй відшкодована у повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, на суворості покарання не наполягає. Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 353 КК України, як умисні дії, які виразились у самовільному присвоєнні владних повноважень; за ч. 2 ст. 190 КК України як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому. Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 353 та ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілій, потерпіла не наполягає на суворості призначеного покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, ст. ст. 75, 76 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 2-х років 6 місяців іспитового строк не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з ст.76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12.11.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком, до набрання вироком чинності, залишити незмінним.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , залишати місце свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 23:00 години до 06:00 години.

В порядку ч.1 ст.181, п.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1. Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2. Не залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 23:00 години до 06:00 години.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: диск DVD-R з написом «Відео ломбард 06.12.2019 р. вул. Довженка, 44 м. Житомир», залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не накладався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1