Повадження № 1-кс/638/2580/20
УХВАЛА

27 жовтня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 у провадженні за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000878, бездіяльність прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 1 щодо процесуального керівництва у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000878,
в с т а н о в и в:
26 жовтня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова від ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшла заява про відвід слідчому судді ОСОБА_5 у провадженні за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000878, бездіяльність прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 1 щодо процесуального керівництва у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000878.
Вказана заява передана судді ОСОБА_1 27 жовтня 2020 року.
Заява про відвід обґрунтована тим, що початок першого судового засідання за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000878, бездіяльність прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 1 щодо процесуального керівництва у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000878, всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 80 КПК України призначене слідчим суддею ОСОБА_5 на 22 жовтня 2020 року о 16 год. 40 хв., тобто понад сімдесят три години, а фактично судове засідання почалось 22 жовтня 2020 року о 17 год. 00 хв., хоча законодавством визначено строк розгляду такої скарги не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.
Також, заявники посилаються на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 з метою затягування розгляду справи не постановив ухвалу про витребування від органу досудового слідства та прокуратури матеріалів кримінального провадження. Крім того, через неявку слідчого та прокурорів, а також через відсутність матеріалів кримінального провадження розгляд скарги було відкладено на 09 листопада 2020 року на 10 год. 30 хв., тобто щонайменше через чотириста двадцять три години, та з урахуванням того, що на 09 листопада 2020 року на 11 год. 00 хв. суддя ОСОБА_5 призначив розгляд іншої справи, то скарга буде розглянута суддею по суті щонайменше через п`ятсот годин з моменту її надходження, що майже у сім разів перевищує термін, який встановлений чинним законодавством.
Крім того, заявники зазначають про те, що дії слідчого судді, зазначені вище, який до розгляду скарги порушує чинне законодавство, викликають у них сумнів щодо його неупередженості та безсторонності. Затягування слідчим суддею ОСОБА_5 розгляду цієї скарги всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 80 КПК України є обставиною, яка викликає сумнів у його неупередженості.
У частині першій статті 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до частини 3 статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
В судовому засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 доводи, викладені в заяві про відвід підтримали, просили задовольнити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .
Згідно доповідної записки керівника апарату Дзержинського районного суду від 27 жовтня 2020 року суддя ОСОБА_5 з 26 жовтня 2020 року по 30 жовтня 2020 року перебуває у відпустці.
Дослідивши заяву, вислухавши думку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені статтею 75 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Із змісту заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається про їх незгоду із призначенням першого судового засідання про розгляд скарги ОСОБА_3 понад сімдесят три години, відкладення розгляду скарги на 09 листопада 2020 року, що на думку заявників свідчить про затягування слідчим суддею ОСОБА_5 розгляду цієї скарги та є обставиною, яка викликає сумнів у його неупередженості.
Суд вважає, що наведені заявниками аргументи свідчать саме про незгоду із терміном розгляду слідчим суддею ОСОБА_5 скарги ОСОБА_3 , що у значенні вказаних вище імперативних приписів статті 75 КПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

При цьому, слід зазначити, що згідно доповідної записки керівника апарату Дзержинського районного суду від 27 жовтня 2020 року суддя ОСОБА_5 з 26 жовтня 2020 року по 30 жовтня 2020 року перебуває у відпустці.
Крім того, в заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_5 заявники вказують на те, що дії слідчого судді викликають у них сумнів щодо його неупередженості та безсторонності.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як зазначалося вище, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені статтею 75 КПК України

З огляду на нормативний зміст пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженній з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 3, 5 частини першої цієї ж статті, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу слідчому судді, заявники посилаються на те, що у них є сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , тобто на обставини, наявності яких для відводу слідчого судді підлягають доведенню.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявникам потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Можливо допущені слідчим суддею строки розгляду скарги ОСОБА_3 неможливо безумовно розцінювати як саме упередженість слідчого судді.
Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_5 поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у розгляді зазначеної скарги ОСОБА_3 .

Отже, аргументи, якими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мотивують свою заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості слідчим суддею ОСОБА_5 як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

На даний час обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 відсутні, оскільки як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України», №33949/02, §50, рішення від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Інших обставин, визначених статтями 75, 76 КПК України, які б свідчили про особисту упередженість слідчого судді ОСОБА_5 або його необ`єктивність під час розгляду вище вказаної скарги ОСОБА_3 у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, суд

у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1