УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року (справа №761/30645/20) у кримінальному провадженні №0000072 від 05 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.355 КК України,

ВСТАНОВИВ :

04 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року (справа №761/30645/20) у кримінальному провадженні №0000072 від 05 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.355 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000072 від 05 лютого 2020 року.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000072 від 05 лютого 2020 року, 24 вересня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, було проведено обшук в офісному приміщенні за місцем фактичного розташування ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36Г, під час якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiomi М1906676 ІМЕІ 1 НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім картою та ноутбук марки Lenovo sin PF 1KHH54.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року було задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку в офісному приміщенні за місцем фактичного розташування ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36Г, в тому числі і мобільний телефон Xiomi М1906676 ІМЕІ 1 НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім картою та ноутбук марки Lenovo sin PF 1KHH54.

ОСОБА_3 посилається на те, що обшук в офісному приміщенні за місцем фактичного розташування ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36Г було проведено з порушенням кримінально процесуального законодавства України. Крім того, арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки із зазначеного майна, вилученого в ході обшуку мобільний телефон Xiomi М1906676 ІМЕІ 1 НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім картою та ноутбук марки Lenovo sin PF 1KHH54 є особистою власністю ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_3 вказує, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно було проведено із суттєвими порушеннями строків розгляду зазначених клопотань, встановлених ст.172 КПК України.

Також органом досудового розслідування не доведено, що вилучене в ході обшуку майноможе бути доказом у кримінальному провадженні №0000072 від 05 лютого 2020 року, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту на майно підтримав, з підстав наведених в ньому, та просив задовольнити.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності прокурора ОСОБА_5 .

Слідчий суддя заслухавши доводи представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000072 від 05 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.355 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року було задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку в офісному приміщенні за місцем фактичного розташування ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36Г, в тому числі і мобільний телефон Xiomi М1906676 ІМЕІ 1 НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім картою та ноутбук марки Lenovo sin PF 1KHH54.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року вбачається, що арешт на майно, яке було вилучене в офісному приміщенні за місцем фактичного розташування ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36Г, було накладено з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 05 лютого 2020 року наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання ОСОБА_3 підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Крім того, згідно протоколу обшуку в офісному приміщенні за місцем фактичного розташування ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі», за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), 36Г від 24 вересня 2020 року вбачається, що майно про скасування арешту якого просить ОСОБА_3 було вилучене в інших осіб

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року (справа №761/30645/20) у кримінальному провадженні №0000072 від 05 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.355 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1