Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/374/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2020, якою стосовно,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування та покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0004961 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2020 року, відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування та покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що додані слідчим до клопотання докази доводять, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності - закінченого замаху на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.
Також, слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, проте, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Таким чином, слідчий суддя врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, постійне місце проживання, прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі, просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд не дотримався вимог вищевказаних статей КПК України та рекомендацій Пленуму Верховного суду України, що викладені в Постанові №4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства».

Крім, того згідно вище вказаного Пленуму Верховного суду України при розгляді клопотання про взяття під варту суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в іншій спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, обвинуваченого, розглядати й вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Слідчим суддею в даній ухвалі зазначено, про те, що прокурором не надано доказів, що містять належних та допустимих доказів, про свідоме ухилення підозрюваним від досудового розслідування. Зокрема, відсутні докази неявок до слідчого, відсутні умисні ухилення підозрюваного від сторони обвинувачення. Від сторін та учасників провадження не надходило заяв про незаконний вилив на них з боку підозрюваного, що свідчить про не взяття до уваги судом наявності копії протоколу про затримання підозрюваного ОСОБА_9 від 08.09.2020 у порядку ст.208 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваному ОСОБА_9 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Отже, слідчим суддею проігноровано доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищевказане свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, вважаю, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Зважаючи на все вищевикладене, беручи до уваги, особу підозрюваного ОСОБА_9 , реальність та обґрунтованість вищевказаних ризиків, вважаю, застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, захисника, який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог, зазначивши при цьому, що дане кримінальне провадження скеровано на розгляд до суду першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції має залишити без розгляду апеляційну скаргу прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Під час, розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується для застосування саме такого запобіжного заходу наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та колегія суддів апеляційного суду погоджується, що вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Посилання захисника, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без розгляду є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального закону.

Водночас, апеляційний суд зобов`язаний перевірити законність, обґрунтованість і вмотивованість оскаржуваного рішення слідчого судді, дати йому правову оцінку та постановити рішення у відповідності до вимог ч.3 ст. 407 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2020, стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування та покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4