Справа № 991/7165/20
Провадження1-кс/991/7364/20
31 серпня 2020 року м.Київ
В обґрунтування необхідності скасування арешту адвокат зазначає, що ОСОБА_5 не є стороною кримінального провадження, відносно нього не здійснюється досудове розслідування і останній є законним власником вищезазначеного транспортного засобу, який був набутий ним у власність 25.05.2017, тобто до постановлення ухвали суду про арешт майна ОСОБА_6 . З огляду на вказане, адвокат переконаний, що слідчий суддя під час розгляду клопотання сторони обвинувачення не переконався у належності автомобіля ОСОБА_6 , що призвело до порушення права власності ОСОБА_5 . Крім того, на твердження заявника, суддею було порушено процедуру розгляду клопотання про арешт майна, оскільки у судове засідання не викликався ні власник майна, ні його представника, що є порушенням приписів чинного кримінального процесуального законодавства України. Враховуючи вищевикладене, адвокат вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, прохає клопотання задовольнити і скасувати арешт з транспортного засобу.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснення надала аналогічні тексту клопотання та просила задовольнити.
Представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява прокурора ОСОБА_7 про розгляд клопотання без участі представника САП. Письмових пояснень з приводу клопотання про скасування арешту не надано.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.06.2017 задоволено клопотання прокурора та з метою забезпечення спеціальної конфіскації накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , зокрема, на автомобіль марки Audi A8 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 .
Водночас, у судовому засіданні, із наданих до суду матеріалів, встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , право власності на автомобіль марки Audi A8 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 25.05.2017 зареєстровано за ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пункт 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, зазначає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
У даному випадку слідчим суддею накладався арешт не на майно третьої особи, зокрема ОСОБА_5 , а саме на все належне підозрюваному ОСОБА_6 майно.
Доказів незаконності набуття ОСОБА_5 у власність автомобіля або визнання такої угоди недійсною стороною обвинувачення не надано та не досліджувалося. А тому його право власності презюмується в силу закону.
Також органом досудового розслідування не надано доказів на спростування добросовісності набуття ОСОБА_5 транспортного засобу у власність, а отже до його майна не могло бути застосовано норм спеціальної конфіскації у межах цього кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 .
Крім цього в ухвалі суду накладено арешт на автомобіль, як майно ОСОБА_6 , проте на час подання клопотання та накладення арешту, майно було зареєстровано на ОСОБА_5 .
З огляду на наведене слідчий суддя вважає, що арешт, накладений на автомобіль марки Audi A8, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , не можна вважати обґрунтованим, оскільки він порушує право останнього на вільне володіння, користування та розпорядження майном. А тому його слід скасувати.
За загальним правилом, визначеним у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.
Таким чином, виходячи із фактичних даних, наявних у матеріалах клопотання, враховуючи, що слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва було накладено арешт на майно, яке на момент такого накладення не належало підозрюваному ОСОБА_6 , а перебувало у власності третьої особи - ОСОБА_5 , а стороною обвинувачення під час розгляду клопотання адвоката не надано доказів спростування правомірності набуття такого права останнім, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1