Справа № 296/8087/20
У Х В А Л А
Іменем України

13 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту з коштів у розмірі 3000,00 доларів США та 3700,00 Євро, який був накладений ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03.09.2020 року у справі № 296/7007/20 в межах кримінального провадження № 0000322 від 11.09.2019 року.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав та просив задовольнити. Також зазначив, що слідчі дії не проводились, даних щодо причетності коштів до кримінального провадження немає, а заявник має на утриманні двох дітей, яких потрібно забезпечувати.

Слідча в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви, зазначила, що ОСОБА_4 не є власником коштів, її чоловіку не повідомлено про підозру оскільки збирається доказова база, а кошти є речовим доказом у справі.

Заслухавши адвоката, слідчого, дослідивши матеріали клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 від 19.08.2020 року у справі № 296/7007/20 клопотання прокурора задоволено частково. Накладено арешт на 20 пластинок з таблетками білого кольору з маркуванням «Бупрен», два паперових згортки з сухою рослинною масою, що вилучено під час проведення 06.08.2020 обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 .

На вказану ухвалу прокурором було подано апеляційну скаргу та ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2020 року скасоовано в частині відмови у накладені арешту на грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 3700 Євро. Постановлено в цій частині нову ухвалу, якою клопотання задоволено та накладено арешт на грошові кошти сумі 3000 доларів США та 3700 Євро, які вилучено під час проведення 06.08.2020 обшуку у домоволодінні ОСОБА_6 за адресою: кв. АДРЕСА_1 шляхом тимчасового позбавлення прав на користування, відчуження та розпорядження даним майном.

Адвокат в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна зазначає, що з моменту проведення обшуку у домоволодінні жодних слідчих дій не проводилось, про підозру нікому не повіломлено, жодних доказів що вилучені кошти мають відношення до будь-якої незаконної діяльності їх власника ОСОБА_4 в органу досудового розслідування немає. Також вказав, що ОСОБА_4 з 20.03.2018 року перебуває в декретній відпустці тпа єдиним доходом є виплати на дитину які не є достатніми для матеріального забезпечення дітей. Грошові кошти використовувались для перепродажу автомобілів з чого вона отримувала додатковий дохід якого наразі її позбавили.

Судом встановлено, що у провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000322 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.

06.08.2020 року проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: - 20 пластинок з таблетками білого кольору з маркуванням «Бупрен», - два паперових згортки з сухою рослинною масою, грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 3700 євро.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 06.08.2020 року вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз.3 п.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування, або арешт було накладено необґрунтовано.

Водночас, відповідно до положень ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В ухвалі Житомирського апеляційного суду про накладення арешту зазначено, що грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних відповідно до ст.170 КПК України була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять доказів того, що на даній стадії розслідування обраний захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі Корольовського районного суду м. Житомира від19.08.2020 року та ухвалі Житомирського апеляційного суду від 03.09.2020 року.

Крім того, слідчим у судовому засіданні доведено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, а необхідність у подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 171, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1