Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

14 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0007331 від 02 грудня 2019 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, тимчасово безробітного, не судимого,
обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, ?
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2020 року закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався. Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Письмові докази залишено в матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02 грудня 2019 року за №0007331.
Відповідно до ухвали суду ОСОБА_7 , в період часу з 08 березня 2019 року по 02 грудня 2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_8 акти психологічного та фізичного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої та завдало їй фізичної шкоди.
Так, 08 березня 2019 року, приблизно о 22 год.45 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив конфлікт із матір`ю ОСОБА_8 , в ході якого виражався нецензурною лайкою, намагався вигнати її з будинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області №569/5730/19/ від 17 травня 2019 року, яка набрала законної сили.
Крім того, 17 березня 2019 року, 02 квітня 2019 року, 19 квітня 2019 року, 24 травня 2019 року, 15 липня 2019 року, 09 червня 2019 року, 02 липня 2019 року, 21 жовтня 2019 року, 19 листопада 2019 року, ОСОБА_7 , повторно вчинив аналогічні конфлікти із матір`ю ОСОБА_8 , в ході яких виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв її з будинку, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року (справа №569/6913/19), від 24 травня 2019 року (справа №569/8049/19), від 23 травня 2019 року (справа №569/9992/19), від 24 травня 2019 року (справа №569/10105/19), від 30 серпня 2019 року (справа №569/14184/19), від 13 вересня 2019 року (справа №569/14983/19), від 09 вересня 2019 року (справа №569/13327/19), від 13 листопада 2019 року (справа №569/20052/19), від 28 листопада 2019 року (справа №569/21800/19) був притягнутий до адміністративної відповідальності, які набрали законної сили.
Крім того, продовжуючи свої умисні протиправні дії спрямовані на заподіяння розладу психічного та фізичного здоров`я матері, 02 грудня 2020 року, в післяобідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні останньої та фізичне насильство, яке виразилось в утриманні її обличчя та шиї обома руками, внаслідок чого ОСОБА_8 було завдано тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, кваліфіковані за ст.126-1 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор покликається на незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що п.7 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених КПК України, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством. Встановлена у п.7 ч.1 ст. 284 КПК України заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення, а вона мала можливість захищатися від нього.
Однак судом першої інстанції, зважаючи на те, що потерпілою була подана заява про відмову від обвинувачення, було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, тому вважає, що рішення суду є незаконним.
Разом з тим, як зазначає прокурор, зі змісту заяви вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 примирилася з обвинуваченим, що на думку прокурора, вказує на наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2020 року. Постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0007331 від 02 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України, закрити на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з таких підстав.
За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Вищезазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при постановленні ухвали щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції дотримані не були.
Згідно зі статтею 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства.
Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.
Положеннями ч.5 ст.27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з вимогами ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Відповідно до ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.
Відповідно до журналу судового засідання від 11 березня 2020 року, 11 березня 2020 року суд першої інстанції о 09:54:43 вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення; о 09:54:45 зафіксовано «кінець звукозапису» (Т.№ 2, а.с.14), що відповідає і запису судового засідання за 11 березня 2020 року. Оскаржувана ухвала суду датована 11 березня 2020 року. Однак з журналу судового засідання від 11 березня 2020 року не вбачається повернення суду з нарадчої кімнати та проголошення судового рішення, як того вимагає ч.1 ст. 376 КПК України.
З інформації, зафіксованої на технічному носії (диску, наявному в матеріалах справи) за 11 березня 2020 року, також не вбачається повернення судді з нарадчої кімнати та проголошення ухвали суду від 11 березня 2020 року.
Відповідно до ст. 6 розділу І Право на справедливий суд Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Пунктом 24 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що судовим провадженням є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.
Згідно ч.7 ст.27, ч.1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Судом не було враховано, що підготовче судове засідання закінчується не видаленням суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення, а проголошенням прийнятого рішення, виконанням судом після цього передбачених КПК України дій.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п.7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та вважає, що ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
З огляду на що, скасовуючи ухвалу суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Разом з тим, під час нового судового розгляду справи суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з врахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2020 року про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3