Справа № 950/3095/19
Номер провадження 1-кп/950/87/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальні провадження № 0000503 від 13.12.2019 року та № 0000504 від 13.12.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виру, Естонія, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.04.2010 року Лебединським райсудом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки;

-08.10.2012 року Лебединським райсудом Сумської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі;

-01.03.2017 року Лебединським райсудом Сумської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 06.06.2019 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк 10 місяців 13 днів позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_9 об 11 год. 00 хв. 3 грудня 2019 року з метою незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, прийшов до жилого домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника та тим, що його не бачать інші особи, зі сторони неогородженої присадибної ділянки зайшов на подвір`я, ключем від власного господарства, який мав при собі, відчинив вхідні двері житлового будинку і проник до нього, де діючи умисно, повторно, таємно, у відсутності інших осіб взяв електричну плиту «Весна», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/2945е від 19.12.2019 року становить 217 грн. 00 коп., виніс за межі господарства, а в подальшому розпорядився нею на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_9 о 15 год. 45 хв. 07 грудня 2019 року, діючи з метою збагачення шляхом незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, прийшов на територію кладовища, яке розташоване по вул. Сумська, с. Бишкінь Лебединського району Сумської області, де умисно, таємно, з корисливою метою, у відсутності інших громадян із застосуванням власної фізичної сили на місці поховання ОСОБА_10 розхитав та витягнув із землі металеву огорожу загальною масою 155 кг, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-176е від 27.01.2020 року становить 728 грн. 50 коп, виніс її за межі поховання, а в подальшому розпорядився нею на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням в житло.

Також суд вважає необхідним кваліфікувати дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що свою вину у викраденні майна ОСОБА_6 визнає повністю та щиро розкаюється і підтвердив, що о 11 год. 00 хв. 03.12.2019 року з метою незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, прийшов до жилого домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника та тим, що його не бачать інші особи, зі сторони неогородженої присадибної ділянки зайшов на подвір`я, підійшов до будинку і власним ключем, який мав при собі відчинив двері, проник до будинку, де діючи умисно, повторно, таємно, у відсутності інших осіб взяв електричну плиту «Весна», виніс за межі господарства, а в подальшому розпорядився нею на власний розсуд.

В той же час, він висловив сумнів в тому, що вартість викраденої плити становить 217 грн. оскільки вона тривалий час перебувала в користуванні.

При цьому, ОСОБА_9 спочатку не визнав своєї вини у вчиненні наруги над могилою ОСОБА_11 , та пояснив суду, що огорожу з могили останнього знайшов на території кладовища у демонтованому стані і скориставшись цим 07.12.2019 року розпорядився нею на власний розсуд та за допомогою свого знайомого ОСОБА_12 на кладовищі по АДРЕСА_1 повантажив її для продажу як металобрухт і повіз продавати автомобілем ОСОБА_13 .

В подальшому він визнав свою вину і у вчиненні наруги над могилою, підтвердив покази свідків та розкаявся у цьому кримінальному правопорушенні.

Винуватість ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень стверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами - показами потерпілих та свідків, матеріалами справи та поясненнями самого обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що є власником домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 і повернувшись додому 03.12.2019 року помітив відсутність в будинку електричної плити, яку використовував для приготування їжі, про що в подальшому повідомив сільського голову.

Вважає, що вартість викраденої плити відповідає висновку судової товарознавчої експертизи - 217 грн 00 коп. та зауважив, що невдовзі перед викраденням придбав для неї за 200 грн. електричну спіраль, яку встановив замість зношеної.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що на кладовищі в с. Бишкінь Лебединського району знаходиться могила його двоюрідного брата ОСОБА_10 , за якою потерпілий здійснює догляд і влітку 2019 року відвідував її та бачив, що вона знаходилась в нормальному стані, а на початку зими дізнався, що з даного місця поховання зникла огорожа, а розпорядився нею на власний розсуд обвинувачений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в один із днів на початку зими 2019 - 2020 року він на прохання обвинуваченого допоміг ОСОБА_9 повантажити на автомобіль частини металевої огорожі місця поховання, які були складені на краю територїї кладовища в с. Бишкінь.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав суду, що є власником автомобіля ГАЗ-33022, д.н. НОМЕР_1 і в один із днів на початку зими 2019 - 2020 року проїздив ним по с. Бишкінь та зустрів ОСОБА_9 , який запропонував здати на пункт прийому металобрухту металеві речі, після чого вони за вказівкою обвинуваченого по дорозі на кладовище заїхали додому до ще одного мешканця зазначеного населеного пункту, який в подальшому допоміг ОСОБА_9 повантажити на автомобіль частини металевої огорожі місця поховання, яке по словах обвинуваченого належало його родичам і пішов додому, а ОСОБА_13 повіз обвинуваченого та повантажений металобрухт до міста Лебедина, де вони були зупинені та затримані працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав суду, що є мешканцем с. Бишкінь, на початку грудня 2019 року відвідував могилу свого тестя і бачив на території кладовища ОСОБА_9 , який розхитував металеву огорожу однієї із могил та після окрику свідка присів, щоб його не впізнали.

Вказана огорожа в подальшому була викрадена з місця поховання і під час слідчого експерименту ОСОБА_14 показав на місці події які саме дії вчиняв обвинувачений.

З фактичних даних, які містяться в протоколі, фототаблицях (а.с. 69-73, 173-177), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 13.12.2019 року працівниками поліції на кладовищі по вул. Сумська, с. Бишкінь Лебединського району було проведено огляд місця поховання ОСОБА_11 та виявлено відсутність металевої огорожі.

З фактичних даних, які містяться в протоколі, фототаблицях (а.с. 74-78, 179-183), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 12.12.2019 року працівниками поліції по вул. Шевченка в м. Лебедині було проведено огляд автомобіля ГАЗ 33022, державний номер НОМЕР_1 та виявлено чотири частини металевої огорожі.

З фактичних даних, які містяться в протоколі, фототаблицях (а.с.84-87, 193-196), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 18.01.2020 року під час слідчого експерименту ОСОБА_14 вказав на території кладовища по вул. Сумська с. Бишкінь Лебединського району місце поховання ОСОБА_10 , де бачив ОСОБА_9 , котрий розхитував та намагався витягнути із землі металеву огорожу на місці поховання.

З фактичних даних, які містяться в постановях (а.с. 184, 222), досліджених в судовому засіданні вбачається, що автомобіль марки ГАЗ 33022 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2 секції металевої огорожі розміром близько 1,1м. x 2.8 м., та 2 секції металевої огорожі розміром близько 1.1м. x 2.5 м., а також електричну плитку визнано речовими доказами.

З фактичних даних, які містяться в протоколі, фототаблицях (а.с. 185-189), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 08.01.2020 року на території ТОВ АГПК «Лебедин» по вул. Т.Шевченка м. Лебедина зважено металеву огорожу і встановлено, що її вага становить 155 кг.

З фактичних даних, які містяться у висновку, додатків (а.с. 200-204), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ринкова вартість викраденого брухту чорних металів масою 155 кг станом на 12.12.2019 року могла складати 728 грн. 50 коп.

З фактичних даних, які містяться в висновку, додатку (а.с. 225-228), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ринкова вартість викраденої електроплитки «Весна» станом на 03.12.2019 року становить 217 грн.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину повністю доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, факт вчинення ним кримінального правопорушення стверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що з його будинку, розташованого по АДРЕСА_2 03.12.2019 року була викрадена електрична плита, вартість якої відповідає висновку судової товарознавчої експертизи і становить 217 грн 00 коп.

Крім того, факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення стверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що на кладовищі в с. Бишкінь Лебединського району знаходиться могила ОСОБА_10 , за якою потерпілий здійснює догляд і влітку 2019 року відвідував її та бачив, що вона знаходилась в нормальному стані, а на початку зими дізнався, що з даного місця поховання зникла металева огорожа.

Також, факт вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення стверджується показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з яких вбачається, що на початку зими 2019 - 2020 року вони на прохання обвинуваченого допомогли ОСОБА_9 повантажити на автомобіль частини металевої огорожі місця поховання, які були складені на краю територїї кладовища в с. Бишкінь та вивезти їх до м. Лебедина.

Також факт вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення стверджується показами свідка ОСОБА_14 , з яких вбачається, що останній на початку грудня 2019 року бачив на території кладовища в с. Бишкінь ОСОБА_9 , який розхитував металеву огорожу могили ОСОБА_10 та намагався вчинити дії направлені на те, щоб його не впізнали.

Крім того, вчинення обвинуваченими злочину підтверджується показами самого ОСОБА_9 , з яких вбачається, що він приймав безпосередню участь у вивезенні частин металевої огорожі з кладовища в с. Бишкінь та в подальшому визнав свою вину у вчиненні як крадіжки, так і наруги над могилою і підтвердив покази допитаних свідків.

При цьому суд враховує і те, що вказані покази обвинуваченого, потерпілих та свідків об`єктивно підтверджуються протоколом огляду місця поховання ОСОБА_10 на кладовищі в с. Бишкінь Лебединського району, в якому зазначена відсутність металевої огорожі; протоколом огляду автомобіля ГАЗ 33022, державний номер НОМЕР_1 , в якому виявлено чотири частини металевої огорожі; протоколом зважування викраденого майна та висновками товарознавчих експертиз про його вартість.

Також, суд приймає до уваги і протокол слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_14 вказав на території кладовища по вул. Сумська с. Бишкінь Лебединського району місце поховання ОСОБА_10 , де на початку грудня 2019 року бачив ОСОБА_9 , котрий розхитував та намагався витягнути із землі металеву огорожу на місці поховання.

В той же час суд не може взяти до уваги доводи ОСОБА_9 в тій частині, що він не вчиняв наруги над могилою ОСОБА_10 , а знайшов металеву огорожу, складеною на краю кладовища, поскільки на їх ствердженняу судовому засіданні доказів подано не було.

Тому, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд бере до уваги, що зазначені покази обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вважає їх даними з метою зменшити свою відповідальність за скоєне а винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення в межах пред`явленого йому обвинувачення суд вважає повністю доведеною безпосередньо дослідженими, достовірними, належними і допустимим доказами, які в своїй сукупності є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України.

При визначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим правопорушення згідно ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи встановлено не було.

Крім того, при обранні міри покарання ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, стан здоров`я обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан і його характеристику з місця проживання.

Враховуючи всі ці обставини та призначаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 України, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України суд теж вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги наявність декількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те що обвинувачений повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому злочині, вчинені кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані, що потерпілий ОСОБА_7 не має до нього претензій матеріального та морального характеру та беручи до уваги особу обвинуваченого суд, призначаючи покарання за ч. 3 ст. 297 КК України, вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини Кримінального Кодексу, яка передбачає покарання за цей злочин.

Крім того, суд вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_9 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, суд вважає необхідним на підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за попереднім вироком суду від 1 березня 2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- електричну плиту, яка зберігається під розпискою ОСОБА_6 за його місцем проживання на думку суду необхідно вважати повернутою власнику;

- автомобіль ГАЗ-33022, д.н. НОМЕР_1 , який зберігається під розпискою ОСОБА_13 за його місцем проживання на думку суду необхідно вважати повернутим власнику;

- дві секції металевої огорожі розміром близько 1,1м. x 2,8 м., та дві секції металевої огорожі розміром близько 1,1м. x 2,5 м, які зберігаються під розпискою ОСОБА_7 за його місцем проживання на думку суду необхідно вважати повернутими власнику.

Витрати на залучення експерта становлять 942 грн. 06 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає необхідним залишити попередній - у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України;

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 3 ст. 297 КК, застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих кримінальних правопорушень, шляхом шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Лебединського райсуду від 1 березня 2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_9 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 вважати з моменту його затримання, а саме з 22 січня 2020 року.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази:

- електричну плиту, яка зберігається під розпискою ОСОБА_6 за його місцем проживання вважати повернутою власнику;

- автомобіль ГАЗ-33022, д.н. НОМЕР_1 , який зберігається під розпискою ОСОБА_13 за його місцем проживання вважати повернутим власнику;

- дві секції металевої огорожі розміром близько 1,1м. x 2,8 м., та дві секції металевої огорожі розміром близько 1,1м. x 2,5 м, які зберігаються під розпискою ОСОБА_7 за вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави на р/р UA0018214, отримувач Лебединське УК/Лебедин. р-н/24060300, код класифікації доходів бюджету 24060300, код 37345566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, кошти на відшкодування витрат за проведення судових товарознавчих експертиз №19/119/11-1/2945е від 19.12.2019 року в сумі 471 грн. 03 коп. та № 19/119/11/1-176е від 27.01.2020 року в сумі 471 грн. 03 коп., а всього 942 грн. 06 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1