Справа № 306/1404/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/569/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 369-2 КК України до штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн.
Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_6 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Вирішено питання із заставою, заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.
Згідно вироку суду, в кінці березня 2015 року до обвинуваченого ОСОБА_6 , як до заступника начальника Свалявського районного відділу (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, звернувся ОСОБА_9 щодо надання консультації з приводу порядку одержання ним дозволу на носіння та зберігання спеціального засобу для відстрілу гумовими кулями. ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збагачення, вирішив використати виниклу ситуацію у власних корисливих інтересах, під час наступної зустрічі з ОСОБА_9 , яка мала місце 04 квітня 2015 року поблизу адмінбудівлі Свалявського районного відділу (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) за адресою: м. Свалява, вул. Духновича, 6, запропонував ОСОБА_9 , що як керівник районного відділу органів внутрішніх справ, до безпосередніх обов`язків якого входить організація роботи підрозділу дозвільної системи, посприяти з використанням свого службового становища у виготовленні дозволу на право носіння та зберігання спеціального засобу для відстрілу гумовими кулями при умові передачі йому грошових коштів в сумі, еквівалентній 100 доларів США, в якості неправомірної вигоди.

У свою чергу ОСОБА_9 , будучи обізнаним в тому, що ОСОБА_6 обіймає посаду заступника начальника Свалявського районного відділу (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, а також у тому, що у його безпосередньому підпорядкуванні перебуває підрозділ дозвільної системи, погодився на пропозицію ОСОБА_6 про передачу останньому грошових коштів в якості неправомірної вигоди, оскільки був переконаний у можливості останнього використати свої службові повноваження з метою виготовлення дозволу на право носіння та зберігання спеціального засобу для відстрілу гумовими кулями.

Обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, попередньо домовившись про зустріч, 28 квітня 2015 року біля 18.30 год. у приміщенні кафе Кулінарія за адресою: м. Свалява, вул. Духновича, 5 зустрівся з ОСОБА_9 та одержав від нього грошові кошти в сумі 2400 грн. в якості неправомірної вигоди за сприяння ним з використанням службового становища у виготовленні дозволу на право носіння та зберігання спеціального засобу для відстрілу гумовими кулями, після чого був викритий працівниками УСБ України в Закарпатській області.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що вирок суду ухвалений із значними порушеннями вимог матеріального та процесуального права та невмотивований.
Зазначає, що в рішенні суду відсутні обґрунтування суб`єктивної та об`єктивної сторін інкримінованого ОСОБА_6 злочину з посиланням на конкретні докази досліджені в судовому засіданні.
Просить скасувати вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2015 року та ухвалити рішення, яким виправдати ОСОБА_6 і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 до початку апеляційного розгляду подав клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої за ч.2 ст. 369-2 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та вирішити питання повернення застави.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , думку прокурора, який не заперечив, щодо задоволення клопотання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину і протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину та не ухилялася від досудового слідства або суду.
Наведене узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року.
П.3 ч.1 ст. 49 КК України зі змінами від 01 липня 2020 року передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину.
За змістом ст. 49 КК України закінчення строків давності є безумовною та імперативною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності здійснюється в порядку, передбаченому ст. 284 КПК України.

Виходячи із встановленої ст. 12 КК України зі змінами від 01 липня 2020 року класифікації злочинів, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 369-2 КК України, є нетяжким злочином.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення весною 2015 року і з цього часу минуло більше п`яти років, протягом яких, останній не ухилявся від слідства і суду та не вчиняв нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відтак, вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закриттю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Крім цього, колегія суддів рекомендує місцевому суду, відповідно до вимог п.14 ч.1 ст. 537 КПК України вирішити питання повернення застави, внесеної за ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів, -

постановила:
клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4