Справа № 461/8015/20
Провадження № 1-кс/461/6424/20
Іменем України
Скаржник у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності скаржника за наявними у справі матеріалами.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі та відмовити у задоволенні скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Однак, слідчий суддя з таким висновком слідчого не може погодитись з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.
Згідно ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Натомість, як убачається із оскаржуваної постанови, висновком слідчого про відмову у визнані потерпілим є те, щона даний час відсутні правові підстави для надання ОСОБА_4 процесуального статусу потерпілого, оскільки не здобуто доказів про завдання останній моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відмовляючи у визнані потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий обмежився цитуванням норм КПК України, однак, мотивів такої відмови не навів. Із змісту оскаржуваного рішення слідчого не вбачається, які конкретно відомості має на увазі слідчий чи які доводи заявника він не приймає до уваги.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказанез наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.
Натомість, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою.
Таким чином, розглядаючи клопотання ОСОБА_4 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову, а не обмежуватись формальним викладом процесуального рішення.
Слідчому належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданоїкримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.
Крім того, згідно ч.1 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова отримана захисником ОСОБА_4 25.09.2020 року, що унеможливило подання вказаної скарги протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, а тому заявнику слід поновити пропущений строк для подання скарги.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
Поновити строк на подання скарги.
скаргу задовольнити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1