Справа № 202/2224/19
Провадження № 1кп/202/336/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001925 від 29.11.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-20.09.2013 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України, до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт;
-18.03.2014 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст.121, ч.1 ст.71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів. 07.12.2015 року звільнений з Жовтоводської ВК №26 у зв`язку із відбуттям строку покарання;
-07.09.2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та у невстановленому місці, ОСОБА_6 за попередньою домовленістю зустрівся з раніше знайомим чоловіком, з яким в ході розмови вступив у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, що знаходиться на території Індустріального району м. Дніпро.
28 листопада 2018 року, близько о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у житло, діючи узгоджено та за попередньою змовою з невстановленою особою, прибув до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , що розташована на третьому поверсі вказаного житлового будинку, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , та в якій також проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Так, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, ОСОБА_6 разом з невстановленою особою, реалізуючи умови попередньої змови, діючи умисно, повторно, групою осіб, таємно, з корисливих мотивів, для подальшого незаконного проникнення у приміщення вказаної квартири та з метою викрадення ймовірного майна, яке знаходилось в ній, шляхом підбору ключа, відчинили двері вказаної квартири та незаконно проникли до житла.
В цей момент, до місця свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , прийшов ОСОБА_8 та почав дзвонити у дзвінок вхідних дверей до квартири. ОСОБА_9 відчинив вхідні двері, схопив рукою руку ОСОБА_8 та затягнув його до коридору вказаної квартири. Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи, що їх спільні злочинні дії перестали бути таємними та стали явними для ОСОБА_8 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_8 , де знаходяться грошові кошти, на що останній відповів, що у вказаному житлі не проживає. Тоді ОСОБА_10 взяв ОСОБА_8 під руки та вивів його з приміщення квартири.
Після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленою особою, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи спільно та узгоджено між собою, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, будучи впевненими, що мешканці даної квартири відсутні, зайшовши до однієї з кімнат, з шафи викрали чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у кількості 3000 доларів США(згідно курсу Національного банку України станом на 28.11.2018 рік становить 84 315 гривень 90 копійок), 1000 Євро (згідно курсу Національного банку України станом на 28.11.2018 становить 31 837 гривень 72 копійки), 5000 гривень. Після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленою особою попрямували до іншої кімнати вказаної квартири. В цей момент, до квартири АДРЕСА_2 , прийшла ОСОБА_7 , де в одній із кімнат побачила ОСОБА_6 разом з невстановленою особою.
Після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленою особою, продовжуючи незаконно знаходитись в приміщенні вказаної квартири, усвідомлюючи, що їх спільні злочинні дії перестали бути таємними та стали явними для ОСОБА_7 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, повторно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, попередньо опинившись у вказаній квартирі, шляхом незаконного проникнення у житло, утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, ігноруючи при цьому зауваження ОСОБА_7 почали тікати з місця вчинення злочину. При цьому невстановлена особа, виходячи з приміщення кімнати штовхнув ОСОБА_7 , від чого остання втратила рівновагу та впала, а ОСОБА_6 взяв зі столу мобільний телефон марки «ASUS» модель Zenfone Laze ZE500KG, вартістю 2100 гривень.
ОСОБА_7 почала голосно кричати з вимогою припинити злочинне діяння, однак ОСОБА_6 разом з невстановленою особою з місця вчинення злочину втекли, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим чужим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 123 253 гривні 62 копійки, що являється значною шкодою для потерпілої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст.186 КК України не визнав, суду показав, що він не причетний до вчинення злочину, що перебуває на розгляді суду, розповів про його затримання, про проведення з ним слідчих дій, які вважає незаконними, будь яких показань щодо обставин вчинення злочину чи алібі, як це було під час розгляду справи у іншому складі суду не надав. .

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 28.11.2018 року близько 17:30 години, коли вони з днькою ОСОБА_7 повертались додому з лікарні, їй зателефонував онук і повідомив, що до них у квартиру потрапив злодій, оскільки ОСОБА_8 дзвонив у дзвоник, йому відчинив невідомий чоловік і виштовхав хлопця з квартири. Після цього, її донька ОСОБА_7 одразу побігла до квартири, а сама ОСОБА_5 йшла повільніше позаду і бачила, як з під`їзду її будинку вибіг чоловік. Коли потерпіла зайшла до квартири, там був суцільний безлад, а також викрадено грошові кошти, а саме 3000 доларів США, 1000 Євро та 5000 гривень, два мобільні телефони, один з яких належить її доньці, а інший їй, які вона придбала за власні кошти. ОСОБА_5 повідомила суду, що викрадені грошові кошти вона отримувала як дохід з депозитних договорів.
Пізніше, співробітники поліції повідомили потерпілій, що в її квартирі виявлено відбитки пальців ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що того дня, близько 17:30 години він повертався після навчання додому, коли підійшов до під`їзду свого будинку, побачив у вікнах кімнати увімкнене світло, хоча знав, що вдома нікого немає. Підійшовши до квартири, свідок виявив, що двері замкнені на верхній замок зсередини, через що він почав дзвонити у дзвінок. Після цього, двері квартири відкрив ОСОБА_6 , який схопив його за руку та силою затягнув всередину квартири, де почав питати у свідка де гроші. ОСОБА_8 злякався та повідомив, що не мешкає у квартирі, а лише зайшов взяти консервацію, після чого, обвинувачений ще декілька хвилин погрожував йому фізичною розправою, однак потім виштовхав з квартири у під`їзд, де він одразу зателефонував до поліції та матері - ОСОБА_7 , якій повідомив що трапилось.
ОСОБА_8 відомо, що після пограбування, з квартири зникли два мобільні телефони та грошові кошти. В квартирі знайшли відбитки пальців, а саме зі столу, гаманця свідка, скриньки для прикрас та вхідних дверей.
В судовому засіданні свідок впізнав обвинуваченого, як чоловіка, що погрожував йому на місці злочину у його квартирі.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що того дня вона ходила разом із матір`ю потерпілою ОСОБА_5 у справах, коли зателефонував її син - ОСОБА_8 , та повідомив що їх квартиру грабують, у зв`язку з чим вона побігла додому, забігши до під`їзду вона побачила, що двері квартири відчинені, а всередині квартири знаходилось двоє невідомих їй чоловіків, один з яких її відштовхнув та вибіг з квартири, а інший забрав мобільні телефони і одразу втік. У подальшому вона почала кричати, намагалась спіймати одного з грабіжників, однак не змогла. Після чого свідок виявила, що з квартири зникли два мобільних телефони, власником яких є її мати потерпіла ОСОБА_5 , якими користувалась свідок. Крім того, зникли грошові кошти, які належали потерпілій ОСОБА_5 . Свідок зазначила, що одним з грабіжників був обвинувачений ОСОБА_6 , якого вона впізнала в судовому засіданні.
За клопотанням прокурора, свідка ОСОБА_7 було допитано додатково, з приводу її підписів на процесуальних документах, а саме у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Так, свідок підтвердила, що вона підписувала даний протокол за фактом впізнання особи, яка викрала майно, належне її матері, це був ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є співробітником органу пробації Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, у неї на виконанні знаходився вирок відносно ОСОБА_6 , відповідно до якого останній повинен був з`являтись на реєстрацію. Так, 28.11.2018 року обвинувачений прибув до органу пробації, про що є відповідна відмітка, де також ОСОБА_6 сам безпосередньо поставив свої підписи, заповнював анкету та зазначав номери телефонів.
Також свідок повідомила, що ОСОБА_6 на час перебування на реєстрації у АНД відділі пробації при проходженні іспитового строку користувався мобільним телефоном за номером НОМЕР_1 .
Судом досліджено протокол огляду місця події від 28 листопада 2018 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено сліди папілярних візерунків на 4 липкі стрічки та недопалок сигарет "Winston", які визнані по кримінальному провадженню речовими доказами, та які було оглянуто безпосередньо судом у судовому засіданні.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №304/19 від 25 січня 2019 року, дослідженого судом разом з фототаблицею, ринкова вартість мобільного телефону "Asus" Zenfone Laze ZE500KG, придбаний у листопаді 2015 року, на момент вчинення кримінального правопорушення становила 2100 гривень.
Згідно висновку судової трасологічної експертизи №5/4.6/200 від 15 березня 2019 року, чотири сліди папілярних узорів розмірами 20х45мм, 9х19мм, 10х15мм, 11х20мм відповідно відкопійовані на липкі стрічки розмірами 32х62мм, 30х56мм, 18х36мм та вилучені 28 листопада 2018 року в ході огляду місця події за адресою: вул. Батумська 30/32 у м. Дніпро, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).
Слід папілярного узору розмірами 11х20мм, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилоскопічна картка якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом також, за клопотанням сторони захисту, досліджено та оглянуто сліди папілярних узорів пальців рук, відкопійованих на чотирьох липких стрічках, а також дактилоскопічну картку на ім`я ОСОБА_6 , які є речовими доказами по справі.
Відповідно до інформації наданої на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації абонента НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 , останній на день скоєння злочину, а саме 28 листопада 2018 року, знаходився в зоні дії базових станцій, що розташовані на території Індустріального району м. Дніпро.
Крім того, в судовому засіданні досліджено протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.11.2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_5 звернулась до поліції із заявою про необхідність вжиття заходів до невідомої особи, яка проникла до її квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та викрала її майно.
У зазначеній заяві вказано, що заявниця зможе впізнати чоловіка, який проникнув до її квартири та викрав майно, що їй належить, за шрамом на обличчі.
Судом, разом з відеозаписом, досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2019 року, який проведено за участю понятих та свідка ОСОБА_8 , який впізнав особу під №2 як чоловіка, який 28.11.2018 року незаконно проник до їх квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та відкрито викрав звідти майно. За словами свідка, вказаний чоловік відкрив йому двері, коли він прийшов додому. Особа під №2 назвалась ОСОБА_6 .
Свідок впевнено впізнав ОСОБА_6 за загальними рисами обличчя, формою тілобудови.
Також судом досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2019 року, який проведено за участю понятих та свідка ОСОБА_7 , яка впізнала особу під №2 як чоловіка, який 28.11.2018 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив відкрите викрадення майна. На фото під №2 зображений ОСОБА_6 .
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України поза розумним сумнівом.
Із вільних пояснень ОСОБА_6 вбачається, що останній злочин не вчиняв, взагалі у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ніколи не перебував, з потерпілою та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 раніше не знайомий.
Однак, невизнання в повному обсязі вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, суд оцінює критично та вважає покази обвинуваченого такими, що спрямовані на уникнення відповідальності.
В сенсі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані,отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку. Процесуальними джерелами доказів наряду з іншими є показання.
Обвинувачення ОСОБА_6 обґрунтовується показаннями свідків ОСОБА_7 , її сина - свідка ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими свідки без сумніву впізнали ОСОБА_6 , як одну з осіб, що проникла до них у квартиру та здійснила крадіжку майна, що було підтверджено ними і в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 стверджував, що саме ОСОБА_6 є тією особою, яку він бачив 28 листопада 2018 року разом з невідомим чоловіком у квартирі АДРЕСА_2 , який погрожував йому та питав де знаходяться гроші, а свідок ОСОБА_7 вказала, що бачила як саме ОСОБА_6 тікав із вказаної квартири. Також, в ході проведення огляду квартири АДРЕСА_2 були виявлені відбитки пальців, які згідно висновку судової трасологічної експертизи №5/4.6/200 від 15 березня 2019 року відповідають дактилоскопічній картці заповненій саме на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, сторона захисту посилається на недостовірність показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які на досудовому слідстві, в процесуальних документах та в судовому засіданні, пояснювали, що однією із зовнішніх ознак грабіжника, який перебував у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , був шрам під лівим оком, в той час, як у обвинуваченого такого немає.
Суд вважає, що зазначені докази є послідовними, підтверджені іншими дослідженими судом доказами, а тому оцінює їх як належні та допустимі, оскільки вони прямо підтверджують наявність обставин, що підлягають доказуванню та отриманні у порядку, встановленому КПК України.
Враховуючи те, що вказані свідки як на досудовому слідстві, так і при судовому розгляді справи впізнали ОСОБА_6 та підтвердили, що саме він 28.11.2018 року знаходився в їхній квартирі та викрав майно, суд вважає, що зазначені покази свідків є послідовними, підтверджені іншими дослідженими судом доказами, а тому оцінює їх як належні та допустимі, оскільки вони прямо підтверджують наявність обставин, що підлягають доказуванню та отриманні у порядку, встановленому КПК України.
Щодо наявності чи відсутності шраму, то суд наголошує на тому, що злочин вчинено 28 листопада 2018 року, впізнання проводилось 23.01.2019 та 13.02.2019 року, тому шрам під лівим оком ОСОБА_12 міг бути на час вчинення злочину та відсутнім через декілька місяців на час впізнання, разом з тим сам по собі шрам чи його відсутність не були визначальним при проведення впізнання, оскільки свідки впевнено вказали на ОСОБА_12 , як на особу, яка вчинила злочин.
Твердження сторони захисту щодо недоведеності спричиненої злочином шкоди потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 3000 доларів США, 1000 Євро та 5000 гривень та належності викраденого мобільного телефону Asus" Zenfone Laze ZE500KG не потерпілій, а її доньці ОСОБА_7 , спростовані у судовому засіданні, як показами потерпілої ОСОБА_5 , яка стверджувала, що викрадені грошові кошти вона заощаджувала на протязі усього життя, а також шляхом отримання процентів з депозитних договорів, так і показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що власником викрадених мобільних телефонів є її мати потерпіла ОСОБА_5 , а вона лише користувалася ними.
Крім того, в судовому засіданні було досліджено письмові докази, додатково надані потерпілою, на підтвердження належності викрадених коштів саме ОСОБА_5 , а саме: договір депозиту в ПАТ КБ «Приватбанк» №SAMDNWFD401 від 16.01.2017 року, початкова сума вкладу 4678,57 EUR під 6,5 % річних, та договір депозиту в ПАТ КБ «Приватбанк» № SAMDNWFD601 від 16.01.2017 року, початкова сума вкладу 89 207,78 гривень під 19,2% річних. Також судом досліджено заяву ОСОБА_5 на оформлення вкладу «Стандарт» із щомісячною виплатою відсотків.
Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2019 року, ОСОБА_5 є власницею квартири, загальною площею 59,1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності шляхом повного, всебічного і об`єктивного дослідження, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі відомості про факти, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Суд вважає об`єктивно не підтвердженими доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим, як доказів, речових доказів по кримінальному провадженню, а саме, вилучених в ході огляду місця події папілярних візерунків пальців і долонь рук і дактилоскопічну карту пальців і долонь рук ОСОБА_6 ..
Речові докази - папілярні візерунки пальців і долонь рук отримані 28 листопада 2018 року, в ході проведення огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено 6 слідів папілярних візерунків, які були скопійовані на 4 липкі стрічки та недопалок сигарет "Winston", отримані в ході огляду місця події, були належним чином упаковані в полімерний пакет експертної установи, оглянуті у судовому засідання.
Речові докази відбитки пальців і долонь рук ОСОБА_6 , які були у нього відібрані та поміщені у дактилокарту, отримані в ході проведення отримання зразків для проведення експертизи відповідно до вимог КПК України, за участі захисника ОСОБА_13 , який здійснював захист ОСОБА_6 в ході проведення досудового розслідування.
Суд вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом висновок судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/200 від 15.03.2019 року, оскільки доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку передбаченому КПК України, при цьому враховується законність джерела, спосіб отримання доказів.
Висновок експерта складено у відповідності із ст.ст. 101-102 КПК України.
Відповідно висновку експерта від 15.03.2019 року № 5/4.6/200 слід папілярного узору розмірами 11х20 мм, який вилучено 28.11.2018 року в ході огляду місця події за адресою: вул. Батумська, 30/32 у м. Дніпро, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З дослідницької частини зазначеного висновку експерта вбачається, що на дослідження доставлений об`єкт у паперовому конверті на якому містяться написи: «28.11.2018 Індустріальне ВП крадіжка у ОСОБА_5 по вул. Батумська, 30/32 в м. Дніпро. Вилучено: 6 слідів папілярних візерунків на 4 л/стр. Слідчий ОСОБА_14 (підпис). Інспектор-криміналіст ОСОБА_15 (підпис), поняті 1 (підпис), 2 (підпис)», а також нанесено барвником синього кольору, один відтиск печатки, круглої форми з написом: «Індустріальне ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Слідче відділення». З іншої сторони конверту нанесено барвником синього кольору, чотири відтиски печатки, круглої форми з написом: «Індустріальне ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Слідче відділення». Упакування об`єктів не порушене, що забезпечує зберігання об`єктів дослідження та запобігання несанкціонованого доступу до нього (зображено 1.1 - 1.2 ілюстративної таблиці до висновку експерта).
Разом з тим, актом про невідповідність складеного 11.03.2019 року за № 5/4.6/200 з`ясовано, що замість 6 слідів пальців рук на 4-х липких стрічках, як зазначено в ухвалі суду та протоколі огляду місця події від 28.11.2018 року, на вказаних 4-ох липких стрічках наявні 5 слідів рук.
У подальшому з урахуванням вказаних зауважень судового експерта, слідчий повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення судової трасологічної експертизи, де вірно зазначив кількість вилучених слідів з огляду місця події, та було проведено експертне дослідження, за результатами якого, зроблені висновки 15 березня 2019 року, які ґрунтовно викладені у висновку судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/200.
Тобто виявлені неточності усунуто під час досудового слідства, тому висновок судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/200 від 15.03.2019 року приймається судом як допустимий доказ.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, докази щодо вартості викраденого майна та інші письмові докази, надані учасниками процесу, речові докази та враховуючи твердження свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у судовому засіданні, які беззаперечно вказували на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 , з проникненням у житло, стверджуючи, що з обвинуваченим раніше не знайомі, ніяких відносин між ними не існує, а тому відсутні підстави ставити під сумнів об`єктивність їх показів, які є послідовними та узгоджуються із іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, які суд визнав належними і допустимими, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного судом за інший злочин, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 12.12.2007 р. з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин що пом`якшують покарання судом не встановлено, до обставин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_6 та попередженню нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300,00 гривень, судово-трасологічної експертизи у сумі 1144,00 гривень.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2018 року за ч.2 ст.186, ст.75,76 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді семи років позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання - з 13.02.2019 року.
Речові докази:
- недопалок цигарки «Winston», сліди папілярних узорів, скопійовані на 4 липкі стрічки, паперовий пакет, упаковані в полімерний сейф-пакет №0667396, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- дактилоскопічну картку відбитків пальців рук та долонь ОСОБА_6 , поміщених до сейф-пакету №0667397, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відеозапис впізнання на технічному носії- зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 1444,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровськогоапеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1