Справа № 524/2782/20
Провадження № 1-кс/524/3372/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, офіційно неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001389 від 22.04.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001389 від 22.04.2020 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 22.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом шахрайство, вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Під час досудового розслідування встановлено, що 23.03.2020 року ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розробив злочинний план вчинення злочину. 1) 23.03.2020 року у період часу з 02 год. 30 хв. по 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, отримав персональні дані потерпілої ОСОБА_6 , після чого замовив послугу переадресації у оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номеру НОМЕР_1 на підконтрольний йому абонентський номер. Використовуючи власний мобільний телефон (марку і модель в ході досудового розслідування встановити не вдалося) та мережу Інтернет, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки ОСОБА_5 через мережу Інтернет здійснив вхід до додатку «Приват24» потерпілої ОСОБА_6 , та з карткових рахунків АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , провів незаконні транзакції на суму 58000 гривень шляхом переводу на рахунок НОМЕР_9 емітовано АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 та рахунок НОМЕР_10 емітовано АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 58 000 гривень. 2) 23.09.2020 року у період часу з 21 год. 30 хв. по 15 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебував у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, отримав персональні данні потерпілої ОСОБА_8 . Після чого, замовив доступну послугу відновлення SIM-картки НОМЕР_11 , яка належить потерпілій ОСОБА_8 , у оператора мобільного зв`язку «Водафон» на придбану заздалегідь пусту SIM-картку. Після чого, маючи персональні дані коду доступу до віддаленого керування рахунком в автоматизованій системі клієнт банку «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк», та віддаленого керування рахунком в автоматизованій системі клієнт банку «А24», яка належить АТ «Акцент-Банк» потерпілої ОСОБА_8 , використовуючи власний мобільний телефон (марку і модель в ході досудового розслідування встановити не вдалося) та мережу Інтернет, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки ОСОБА_5 через мережу Інтернет здійснив вхід до додатку «Приват24» потерпілої ОСОБА_8 , та з карткових рахунків АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_12 провів незаконну транзакцію на суму 11000 гривень, шляхом переводу на електронний гаманець, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , після чого здійснив вхід до клієнт банку «А24» потерпілої ОСОБА_8 та з карткового рахунку АТ «Акцент-Банк» за № НОМЕР_13 провів незаконну транзакцію на суму 14500 шляхом оплати товару в торгівельній роздрібній мережі магазину «Єдиний комп`ютерний центр» та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 25500 гривень.
16.12.2020 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали внесене клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 , який заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просив відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, повідомив про те, що шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_9 , на даний час відшкодовано, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.
Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні слідчий суддя при розгляді клопотання не бере до уваги, оскільки вони не були безпосередньо допитані у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, а також той факт, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, його вік, сімейний стан і стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду та органу досудового розслідування, та що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків відвідування медичних закладів та державних установ, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 177,178, 179,184, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001389 від 22.04.2020 року, задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків відвідування медичних закладів та державних установ.
Відповідно до п.п. 1,4 ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

?утримуватися від спілкування з потерпілими по кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК, ч. 6 ст. 181 КПК України визначити до 14 лютого 2021 року (включно) в межах строку досудового розслідування.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1