Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2076/20
Провадження № 1-в/553/425/2020
У Х В А Л А
Іменем України
05.11.2020 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що відбув 2/3 призначеного покарання, є інвалідом ІІІ групи, при цьому, працевлаштований на виробництві установи, має 12 заохочень та не має стягнень, шкодує про вчинене кримінальне правопорушення. Під час відбування покарання отримав дві професії механо-складальник та слюсар-сантехнік.

Засуджений ОСОБА_5 та представник ДУ "ПВК № 64" в судове засідання не з`явились, звернулись з клопотаннями про розгляд справи без їх участі.

Представник спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

При вирішенні клопотання засудженого суд враховує наступне.

Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.03.2016 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та засуджений до покарання у виді 7 років позбавлення волі, вирішено запобіжний захід відносно нього до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, строк покарання рахувати з 10.02.2016 року з моменту фактичного затримання.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.03.2016 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 03.05.2016 року та на підставі рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Полтавській області № 20 від 18.05.2016 року засуджений ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Полтавської виправної колонії № 64.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.02.2018 року зараховано в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.03.2016 року у виді 7 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 10 лютого 2016 року по 04 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.09.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст. 82 КК України та в порядку ст. 51 КК України відмовлено.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини
покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.02.2016 року, кінець строку покарання 15.12.2022 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 04.11.2020 року, вбачається, що під час утримання в УВП № 23 він характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
З 21.05.2016 року відбуває строк покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що заохочувався адміністрацією установи 14 разів. Стягнень не має. Працевлаштований до промислової зони установи, працює на виробничій дільниці № 1 на посаді слюсаря. Поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відвідує виховні заходи, які проводяться в установі, проявляє ініціативу. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Відповідно до ст. 110, 112, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки не підтримує. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення", до реалізації програми ставиться з зацікавленістю. Питання щодо можливого застосування ст. 100, ст. 101 КВК України було розглянуто комісією установи 19.04.2018 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні даних статей як особі, яка написала заяву про відмову. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розгляну 30.06.2020 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті як особі, яка не стала на шлях виправлення. На профілактичних обліках не перебуває. Вину визнав, у скоєному злочині розкаюється. За вироком суду має цивільний позив на суму 5822 грн. 63 коп. Засуджений ОСОБА_5 до відшкодування позову ставиться позитивно, вбачає у цьому суспільну необхідність, за час відбування покарання відшкодував позов у сумі 1200 грн.
За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що в період відбування покарання ОСОБА_5 працював, в період з червня 2016 року по жовтень 2020 року нарахована заробітна плата, загальний розмір якої становить 12362 грн. 02 коп. Має виконавчий лист на користь УСЗН Крюківського району на загальну суму 5822 грн. 63 коп., сума утриманих коштів становить 1277 грн. 86 коп.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що за час відбування покарання за період з 10.02.2016 року, тобто більше 4 років, має 13 заохочень у виді подяки, які застосовувались до нього 15.09.2016 року, 26.12.2016 року, 15.09.2017 року, 18.12.2017 року, 15.03.2018 року, 15.09.2018 року, 17.12.2018 року, 15.03.2019 року, 17.06.2019 року, 16.09.2019 року, 16.12.2019 року, 16.03.2020 року, 15.06.2020 року, 17.09.2020 року. Стягнень не має.

Питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення вирішувалось 01.09.2020 року на засіданні комісії Полтавської виправної колонії № 64, прийнято рішення відмовити в поданні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення на засудженого, як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , затвердженої начальником установи станом на 01.09.2020 року, яка подавалась на засідання комісії ПВК № 64 для вирішення питання застосування до нього умовно-дострокового звільнення, зроблений висновок про те, що враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за скоєння тяжкого злочину, та що у нього значний термін невідбутої частини покарання, адміністрація установа вважає недоцільно звільняти умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Разом з тим, очевидно, що зазначені вище обставини розмір невідбутої частини строку покарання - не є такими, що мають істотне значення при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення, та не узгоджуються з вимогами ст. 81 КК України.

При цьому, під час розгляду даної справи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, за період відбування покарання, що перевищує 4 роки, не має жодного стягнення, проте постійно був працевлаштований, до нього застосовувались заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку, та вимог безпеки праці.

Відтак, аналізуючи у сукупності усі наявні у розпорядженні суду докази, з урахуванням позиції прокурора, суд приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому як особа, що відбула 2/3 частини призначеного покарання, на підставі ст. 81 КК України підлягає умовно-достроковому звільненню від невідбутої частини покарання, а клопотання засудженого задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , -

звільнити умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.03.2016 року, - на 2 роки 1 місяць 10 днів.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1