Ухвала
Іменем України
14 липня 2020 року

м. Київ
справа № 127/6888/20

провадження № 51-2859 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2020 року, якою повернуто апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Вінницької області від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000329.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року та повернуто його апеляційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 убачається, що він не погоджується з зазначеною ухвалою апеляційного суду.
Верховний Суд ухвалою від 22 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.
08 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_4 у якій він вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Так, ОСОБА_4 у своїй повторній касаційній скарзі, на обґрунтування пропущення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилається на порушення слідчим суддею вимог частини 2 статті 376 Кримінального процесуального закону України (далі КПК). Зокрема, вказує, що в ухвалі слідчого судді не зазначено дату та час оголошення її повного тексту, а лише вказано строк оскарження цього рішення. Стверджує, що такі порушення стали причиною подання апеляційної скарги поза межами строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог статті 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду з огляду на конкретні обставини, що завадили подачі скарги у визначений законом строк.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи захиснику у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді, мотивував свою позицію тим, що захисник наполягає про отримання копії ухвали слідчого судді від 07 квітня 2020 року лише 17 квітня 2020 року, що не є підставою для поновлення цього строку, оскільки проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення не позбавляє учасників кримінального провадження можливості обґрунтувати свою думку та викласти в апеляційній скарзі свої заперечення на мотиви прийнятого судового рішення, а в подальшому, в разі потреби, надати суду доповнену або змінену апеляційну скаргу, як це передбачено положеннями статті 403 КПК.

Крім того, апеляційний суд у своєму рішенні акцентував увагу на тому, що твердження захисника щодо обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді саме з дня отримання ним копії цієї ухвали суперечить вимогам статті 395 КПК.
Оскільки, в разі постановлення ухвали слідчого судді без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Отже, апеляційний суд не знайшов підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у задоволенні клопотання захисника про поновлення такого строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути останньому, при цьому, вказавши, що захисник був присутній під час проголошення резолютивної частини рішення.

Доводи ОСОБА_4 про те, що причиною пропущення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді стало невиконання слідчим суддею вимог частини 2 статті 376 КПК, а саме в цій ухвалі не зазначено дату та час оголошення її повного тексту, є неспроможними з огляду на таке.
Так, апеляційним судом встановлено, що захисник ОСОБА_5 брав участь в судовому засіданні 07 квітня 2020 року та під час постановлення і проголошення ухвали слідчого судді йому було роз`яснено право на оскарження судового рішення, строки і порядок подання апеляційної скарги. Однак, захисник не скористався своїм правом на подання апеляційної скарги у визначені кримінальним процесуальним законом строки, а звернувся з апеляційною скаргою лише 21 квітня 2020 року.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду та наголошує, що судом апеляційної інстанції правильно зазначено в оскаржуваному рішенні, що захисник не був позбавлений можливості в подальшому, вже після отримання повного тексту рішення, надати суду доповнену або змінену апеляційну скаргу у відповідності до статті 403 КПК.

При цьому, колегія суддів вважає, що відсутність в ухвалі слідчого судді інформації щодо дати та часу проголошення її повного тексту, як про це зазначає ОСОБА_4 , не є перешкодою у своєчасному зверненні до суду у визначений законом строк, з урахуванням того, що захисник брав участь у судовому засіданні та йому було роз`яснено право на оскарження судового рішення, строки і порядок подання апеляційної скарги.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.
Інших обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду апеляційної інстанції про відсутність законних підстав для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, скаржником не наведено.

Таким чином, з касаційної скарги ОСОБА_4 та доданих до неї копій судових рішень Суд не вбачає підстав для її задоволення.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2020 року, якою повернуто апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3