Справа № 442/1464/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/707/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2020 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, захисник в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Дрогобецького районного суду від 02.04.2019 р. скасувати та постановити нову. Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою в порядку ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838- VIII від 26 листопада 2015 року) в період з 23 червня 2017 по 26 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що ухвала суду є незаконна та не мотивована. На момент винесення оскаржуваної ухвали в усіх судових органах сформувалась чітка і однозначна позиція, викладена в Постанові Великої палати Верховного суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17, а саме визначальним у вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку день за два є дата вчинення злочину, а не дата обрання запобіжного заходу. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 К України в редакції Закону N 838-VI1I в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом N 2046-VI11, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону 838-VIII. В такому разі Закон N 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону N 2046-V111 є неправильним, оскільки зворотня дія Закону N 2046-VI11 як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно р ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Аналогічні вимоги ОСОБА_6 виклала в додаткових поясненнях до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, захисника та засудженого, які підтримали апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Як убачається, із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2017 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою за вчинення злочинів, які мали місце в період до 20 червня 2017 року.
В подальшому, ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2017 року, 27.09.2017 року, 22.11.2017 року та 15.01.2018 року ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.
26.01.2018 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII " Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання". Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до Правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного у п. п. 102-107 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, постановленої у справі №663/537/17, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Відтак, оскільки злочин, за який засуджено ОСОБА_7 було вчинено до 21.06.2017 року, тобто набрання чинності Закону № 2046-VIII, однак запобіжний захід останньому було обрано лише 23.06.2017 року, ОСОБА_7 не підпадає під дію Закону 838-VIII, оскільки під час його дії не перебував під вартою, тобто до нього не застосовуватися заходи попереднього ув`язнення, а тому суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838- VIII від 26 листопада 2015 року) в період з 23 червня 2017 по 26 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4