Справа № 369/1309/21
Провадження №1-кс/369/355/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання т.в.о. начальника СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000031 від 24.01.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000031 від 24.01.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

23.01.2021 року до Чабанівського ВП надійшло повідомлення віл лікаря ШМД про факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому нанесли удар ножем в область грудей, за адресою: АДРЕСА_1 . Виїздом на місце події було констатовано смерть ОСОБА_5 у результаті отриманої колото-різаної рани в області серця.

Так, 24.01.2021 року в період часу з 04:00 до 04:10 хвилин т.в.о. начальника СВ Чабанівського ВП ОСОБА_4 було проведено огляд ділянки місцевості, розташваної на території Боярської ЛДС (лісу), що розміщується в межах села Круглик Києво-Святошинського району Київської області, навпроти земельної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Левада-К», на відстані 5 метрів від асфальтованого покриття. Ході огляду місцевості на дрібному гіллі поруч зі стовбуром дерева виявлено предмет, ззовні схожий на ніж, загальною довжиною 34 см, довжиною леза 20 см з металу сірого кольору, з рукояткою чорного кольору.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучений предмет зовні схожий на ніж являється знаряддям вчинення злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження, знищення, перетворення та зміни.

25.01.2021 року слідчим вилучені речі, визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню, оскільки в супереч вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України слідчим в клопотанні не доведено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання т.в.о. начальника СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000031 від 24.01.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на предмет, ззовні схожий на ніж, загальною довжиною 34 см, довжиною леза 20 см з металу сірого кольору, з рукояткою чорного кольору, вилучений 24.01.2021 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої на території Боярської ЛДС (лісу), що розміщується в межах села Круглик Києво-Святошинського району Київської області, навпроти земельної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Левада-К», на відстані 5 метрів від асфальтованого покриття.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1