ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1035/20 Справа № 932/8229/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року про часткове задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000120,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2020 року включно.
Визначено розмір застави у суму 150 000 грн. та роз`яснення підозрюваному правові наслідки, у разі її внесення.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив наступне.
Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 17 січня 2020 року за № 0000120, з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
13 липня 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 14 липня 2020 року останнього повідомлено про підозру у вчиненні діянь, визначених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 02 червня 2020 року між 14 год. та 17 год. разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, за допомогою не встановлених в ході досудового розслідування знарядь, невстановленим в ході досудового розслідування спосіб проникли до кв. АДРЕСА_2 та таємно викрали майно, що належить ОСОБА_12 на загальну суму 27 000 грн.
04 червня 2020 року між 09.30 год. та 18.30 год., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючиза попередньою змовою групою осіб, за допомогою не встановлених в ході досудового розслідування знарядь, невстановленим в ході досудового розслідування спосіб проникли до квартири АДРЕСА_3 та таємно викрали майно, що належить ОСОБА_13 на загальну суму 2 000 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , у невстановленими досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, придбав пістолет Ekol Major 9mm, та почав носити при собі. 13 липня 2020 року о 17.40 годин слідчим за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги біля буд. 40 було проведено обшук автомобіля марки Опель н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_6 , в ході особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено зазначений пістолет, який згідно висновку експерта № 19/109-7/1/754 від 14 липня 2020 року є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю, придатний до проведення пострілів.
Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих правопорушень, та наявність ймовірних ризиків, передбачених п.1, п.2, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на особу правопорушника та ту обставину, що 14 липня 2020 року, тобто через місяць після закриття 12 червня 2020 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області кримінального провадження № 0003620 за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , крім іншого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, тому прийшов до висновку про необхідність обрання підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави відповідно до вимог ст. 182 КПК України, врахувавши розмір застави раніше внесений за підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003620.
Захисник не погодилась з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що докази, на які посилається прокурор на підтвердження обґрунтованості підозри, є неналежними у розумінні ст. 85 КПК України, оскільки висновок експерта №19/109-7/1/754 від 14.07.2020 року відсутній в матеріалах клопотання, тому не було встановлено, яким чином він підтверджує причетність підозрюваного до інкримінованих правопорушень. Крім того, висновки дактилоскопічних експертиз щодо слідів пальців рук, вилучених із запалу та пластикового тубусу 13.07.2020 року в ході обшуку автомобіля, не належать ОСОБА_6 .
Вважає, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведена, оскільки ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, дитину та цивільну дружину, з якою проживає без реєстрації шлюбу.
На даний час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 становить 10 років. Останній розуміє, що у разі його ухилення від слідства та суду, шляхом невиконання процесуальних обов`язків, покладених на нього, у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, він буде змушений переховуватись від правосуддя на протязі усього життя, що негативним чином вплине на його життєві, родинні та соціальні зв`язки, постійне місце проживання на території м. Дніпра.
На думку апелянта, в ухвалі суду не зазначено підстав неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважав ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 17 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
13 липня 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14 липня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
15 липня 2020 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2020 року з визначенням застави у розмірі 150 000 грн.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчинити спроби ухилитися від слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а також те, що 14 липня 2020 року, тобто через місяць після закриття 12 червня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області кримінального провадження №0003620 за обвинуваченням ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , крім іншого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисники, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, дитину та цивільну дружину, з якою проживає без реєстрації шлюбу, на думку колегії суддів заслуговують на увагу, однак вони були враховані слідчим суддею в сукупності з іншими обставинами та доказами по справі, та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Щодо доводів захисника про посилання у клопотанні слідчого на висновок експерта №19/109-7/754 від 14 липня 2020 року, який відсутній в матеріалах клопотання, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки в матеріалах клопотання наявний висновок експерта № 19/104-7/1/754 від 14 липня 2020 року та слідчим при складанні вказаного клопотання було допущено описку в його номері, що не спростовує правильних по суті висновків слідчого судді.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року про часткове задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4