Справа № № 585/3535/15-к
Номер провадження 1-кп/585/3/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
12 листопада 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000214 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11 листопада 2020 року захисником адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про скасування дії запобіжного заходу у вигляді застави та повернення застави.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що 04.08.2015 року стосовно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід тримання під вартою. Строк дії ухвали до 01.10.2015 року. Визначено ОСОБА_5 право внесення застави у розмірі 36540 грн. На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання. Визначено двох місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави з дня її внесення.

07.08.2015 року застава у розмірі 36540 грн. була внесена ОСОБА_6 і ОСОБА_5 10.08.2015 року був звільнений з під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 виконував покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. Строк дії ухвали слідчого судді в частині виконання обов`язків закінчились. Повторно з клопотанням про обрання цих обов`язків, покладення додаткових обов`язків, про звернення застави у дохід держави, про заміну запобіжного заходу на більш суворий ні слідчий, ні прокурор до суду не звертались. Будь які ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні відсутні, зокрема, ОСОБА_5 не переховувався від суду, не знищував, не переховував речові докази, не вчиняв інших злочинів, не впливав на свідків, інших обвинувачених (які вже померли), не впливав на експерта, не перешкоджав і не перешкоджає кримінальному провадженню іншим чином, не вчинював інше кримінальне правопорушення чи продовжував кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується. Необхідність дії такого запобіжного заходу як застава у вигляді 36 590 грн. щодо ОСОБА_5 відсутня, він одружений, має міцні соціальні зв`язки, інвалід 3 групи, стан здоров?я незадовільний.

Заставодавець його мати ОСОБА_6 отримує мізерну пенсію. Для внесення застави змушена була позичити кошти які необхідно їй повернути. Застосування в разі необхідності судом іншого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з обов`язками прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з місця проживання без дозволу суду у разі скасування застави буде достатнім для забезпечення будь яким ризикам.

Після спливу 5 років судового розгляду (з 27.11.2015 року обвинувальний акт в суді) пред`явлена підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним обґрунтуванням продовження застосування застави щодо ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки судом вже розглядалося зазначене клопотання та в зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Тобто положеннями ст. 201 КПК України встановлено можливість звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

За таких обставин суддя розглядає клопотання захисника, подане в порядку ст. 201 КПК України, лише в частині зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання.

Висловлена в прохальній частині вимога стосовно скасування запобіжного заходу у вигляді застави - не охоплюється положеннями ст. 201 КПК України, оскільки даною нормою передбачається можливість скасування лише додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України покладених на обвинуваченого, та аж ніяк не скасування запобіжного заходу.

Згідно ч.4 ст. 201 КПК України суд розглядає клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що на розгляді Роменського міськрайонного суду сумської області з 27.11.2015 року перебувають матеріали кримінального провадження №0000214 стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04.08.2015 року справа №591/4907/15-к відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави та покладено на ОСОБА_5 обов`язки, а саме як зазначено в ухвалі з?являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та виконувати інші обов`язки.

07.08.2015 року ОСОБА_6 згідно квитанції № в рахунок застави визначеної ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04.08.2019 внесено суму застави в розмірі 36540, 00 грн. відносно ОСОБА_5 .

10.08.2015 року ОСОБА_5 звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави, згідно довідки Сумського СІЗО УДПтСУ в Сумській області вих. № 5560 від 11.08.2015 року.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо продовження терміну покладених на ОСОБА_5 обов`язків пов`язаних з внесенням застави.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2019 року у даній справі судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 та повернення застави заставодавцю.

Захисником повторно заявляється клопотання про скасування дії запобіжного заходу у вигляді застави та повернення застави на тих самих підставах, що і попереднє клопотання.

Під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчим суддею перевірялась наявність обґрунтованості підозри.

Посилання захисника на те, що на даний час перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, є голослівним.

Ухвалою слідчого судді від 04.08.2015 року було встановлено наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, які на даний час, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, конкретні обставини провадження та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його майновий стан, на думку судді не зменшилися.

В клопотанні захисником ставиться питання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, на підтвердження захисник зазначає, що він відповідально та беззаперечно виконує покладені на нього обов`язки, згідно ухвали суду, поряд з цим зазначено, що мати обвинуваченого ОСОБА_6 отримає мізерну пенсію, для внесення застави змушена була позичати грошові кошти які необхідно їй повернути.

Проте за наведених обставин на думку судді, обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді застави наразі достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Дотримання наразі обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та відсутність з його боку будь-яких порушень чи створення перешкод свідчать лише про належне виконання обвинуваенчим обов`язків, визначених КПК України та дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 в період дії запобіжного заходу свідчить про те, що обраний суддею запобіжний захід у вигляді застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечує його належну поведінку у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, а також наведених вище характеристик кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та вагомості встановлених ризиків, передбаченого п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК, суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підстав для зміни запобіжного заходу суддя не вбачає.

Посилання в клопотанні на фінансовий стан матері обвинуваченого, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки зазначені обставини не стосуються персонально особи, до якої застосовано запобіжний захід, який є індивідуальним заходом процесуального примусу та не пов`язується з особою заставодавця, а відтак не може бути підставою для повернення коштів заставодавцю до моменту припинення дії запобіжного заходу.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою від 04.08.2020 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави роз`яснено порядок внесення такої застави та наслідки невиконання обов`язків ОСОБА_5 , покладених на нього ухвалою суду.

Поряд з цим роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого, а також наслідки передбачені ч.ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Тому при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави.

Застава припиняється у разі її скасування, зміни на інший запобіжний захід, постановлення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження (статті 203 КПК).

В цьому провадженні стороною захисту не надані докази припинення застави, зазначені в статті 203 КПК УКраїни. Отже, відсутні підстави для її повернення заставодавцю.

Посилання захисника як на підставу для скасування запобіжного заходу у вигляді застави, на припинення строку дії обов`язків покладених на ОСОБА_5 згідно ухвали суду від 04.08.2020, судом визнається необґрунтованим, оскільки згідно ч.7 ст. 194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Тобто закінчення строку на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки не зупиняє дії ухвали щодо запобіжного заходу в вигляді застави.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 131, 132, 176-178, 193-195, 196, 201, 372 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 від 11.11.2020 року про скасування запобіжного заходу у вигляді застави або заміни на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1