Справа №:755/3338/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 від 20 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в :
02 вересня 2020 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , з метою недопущення виникнення сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості судді під час розгляду кримінального провадження та з метою недопущення недовіри у несприйнятті справедливості судового рішення, заявив самовідвід під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 20 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Посилається на те, що зі змісту обвинувального акта вбачається, що до групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування у даному кримінальному провадженні входять ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо яких здійснюється розгляд кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001811 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, при цьому щодо судді ОСОБА_3 в Бориспільському районному суді Київської області розглядається кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0002001 від 16 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 28 ст. 340 ч. 2 ст. 375 КК України. Обидва кримінальні провадження (№ 0001811 та №0002001) виділені з одного кримінального провадження №0000020 від 05 лютого 2014 року.

Особа, яка заявила самовідвід суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Враховуючи вимоги ст. 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід у відсутність особи, яка звернулась із заявою та учасників судового провадження.
Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, дослідивши додані до неї додатки, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №1кп/755/793/20 (справа 755/3338/20), суд, дійшов такого висновку.

Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002001 від 16 серпня 2018 року за підозрою судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 375 КК України, матеріали за підозрою якого були виділені в окреме провадження із кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року. У подальшому, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002001 від 16 серпня 2018 року за підозрою судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 375 КК України, скеровано до суду, який на теперішній час перебуває на розгляді у Бориспільському міськрайонному суді Київської області.

У групу слідчих в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 від 20 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України входять слідчі СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо яких здійснюється розгляд кримінального провадження № 0001811, де останні обвинувачуються за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, матеріали за підозрою яких виділені в окреме провадження також із кримінального провадження № 000020 від 05 лютого 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно ст. 75 КПК України обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні включають в себе в тому числі й наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норми ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З матеріалів справи 755/3338/20 (провадження 1кп/755/793/20), а саме обвинувального акта від 26 лютого 2020 року щодо ОСОБА_4 вбачається, що старшим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000423 від 20 січня 2020 року є слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , при цьому він і склав обвинувальний акт. Жодних підтверджень того, що слідчі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приймали активну участь у даному кримінальному провадженні, як то проводили слідчі (розшукові) дії, процесуальні дії, складали за результатами даних дій протоколи, суду не надано.

Більше того, саме кримінальне провадження №0000020 від 05 лютого 2014 року, з якого виділено провадження, як щодо судді ОСОБА_3 , так і щодо вище вказаних слідчих, порушене за фактами неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ, прокуратури та суддів щодо учасників мирних акцій протесту в січні - лютому 2014 року у місті Києві та не має жодного відношення до кримінального провадження, в якому розглядається заява про самовідвід.

При цьому, сам факт повідомлення суддею ОСОБА_3 учасників даного судового провадження, про ймовірне існування обставин, які можуть викликати сумніви в його неупередженості, свідчать про додержання ним стандартів судочинства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 рокуу справі «Мироненко і Мартенко проти України»(Mironenko and Martenko v. Ukraine) заява № 4785/02, п. 66 зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Fey v. Austria», рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Wettstein v. Switzerland», заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Pullar v. The United Kingdom», рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Враховуючи викладене, оцінивши доводи, викладені в заяві про самовідвід за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначені у заяві підстави для самовідводу не є обставинами, що виключають участь судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , а тому у її задоволенні слід відмовити.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
у задоволенні заяви про самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 від 20 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1