Справа № 731/539/19
Провадження 1-кс/731/126/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року смт. Варва

Слідчий суддя Варвинського
районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3 ,
користувача майна ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000188 від 28 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2019 року арешту на майно автомобіль марки ВАЗ 21150-120-20, днз НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що арешт на зазначений автомобіль накладався як на речовий доказ з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зважаючи на необхідність проведення відповідних судових експертиз. В подальшому, ухвалою слідчого судді від 16 квітня 2020 року арешт частково було знято та надано дозвіл на користування транспортним засобом, заборонивши змінювати технічний стан автомобіля, і транспортний засіб був переданий власнику на відповідальне зберігання. Після чого, пройшов тривалий час, більше 6 місяців, що на переконання заявника достатньо для здійснення всіх процесуальних дій необхідних для повного досудового розслідування. На момент звернення до суду з вказаним клопотанням, будь-яких підозр користувачу майна у вчиненні кримінального правопорушення не пред`являлося. Заявник вказує, на наявність у неї фінансових проблем, у зв`язку з чим вона має намір продати даний транспортний засіб, проте через накладений на нього арешт не має такої фактичної можливості.
В судовому засіданні власник автомобіля ОСОБА_3 клопотання підтримала та наполягала на скасуванні арешту з підстав, наведених у клопотанні.
Користувач майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.
Слідчий ОСОБА_5 вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з підстав необхідності збереження транспортного засобу, як речового доказу по справі.
Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на мету застосування арешту майна - необхідності збереження транспортного засобу, як речового доказу, та наголосила, що всі необхідні слідчі дії не проведені, не допитані свідки події, крім того, на даний час не отримано висновок СМЕ, що в свою чергу може впливати на правову кваліфікацію діяння. Крім того, просила врахувати слідчого суддю, що відносно власника застосовано найменш обтяжливий захід обмеження.
Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000188 від 28 листопада 2019 року, слідчий суддя дійшов такого наступного висновку.
Встановлено, що відомості про ДТП від 28 листопада 2019 року в смт Варва за участі водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_7 були внесені до ЄРДР №0000188 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.
Власником автомобіля марки ВАЗ 21150-120-20, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ..
28 листопада 2019 року слідчим СВ Варвинського відділення поліції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 винесена постанова про визнання автомобіля марки ВАЗ 21150-120-20, днз НОМЕР_1 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 29 листопада 2019 року накладено арешт з метою збереження речового доказу на автомобіль марки ВАЗ 21150-120-20, днз НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним особами, які наділені правом вчинення вищевказаних дій, визначивши місце зберігання у Варвинському відділенні поліції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: смт Варва, вул. Пилипенка, 1.
В подальшому ухвалою слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 16 квітня 2020 року, вказаний арешт скасовано в частині заборони користування, заборонивши власнику та уповноваженим ним особам змінювати технічний стан автомобіля, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000188 від 28 листопада 2019 року, арешт накладено обґрунтовано з метою збереження речового доказу та проведення судових експертиз.
Призначені слідчим судові інженерно-транспортні експертизи за спеціальностями 10.2 «Дослідження транспортного стану транспортних засобів», 10.4 «Транспортно-трасологічне дослідження» та 10.1 Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» проведені, висновки експертів отримані слідчим та знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та кримінального провадження вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участі автомобіля марки ВАЗ 21150-120-20, днз НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 . Під час огляду місця події, проведення експертних досліджень, було встановлено технічний стан автомобіля, та зафіксовано пошкодження, які виникли внаслідок ДТП.
Вказівки прокурора від 13 квітня 2020 року в повній мірі не виконано, слідством не отримано висновки СМЕ.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, вирішуючи питання про необхідність продовження арешту майна, слід виходити зокрема і з критерію наявності доказів, які свідчать про виправданість необхідності проведення кримінального провадження, та співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (пункт 107 рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №3202/96, ECHR 2000-I).
Відповідно до ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Суд бере до уваги, що власнику даний транспортний засіб передано на її відповідальне зберігання з фактичною можливістю ним користуватися, заборонивши змінювати його технічний стан.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На переконання суду, зняття арешту та надання можливості власнику відчужувати та розпоряджатися даним транспортним засобом поставить під загрозу можливість збереження автомобіля, який визнаний речовим доказом в межах даного кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт на даний автомобіль накладено обґрунтовано, оскільки вказаний захід забезпечення кримінального провадження відповідає розумності та співмірності обмеження права власності і узгоджується з завданнями кримінального провадження. У зв`язку з цим, потреба у застосуванні арешту на автомобіль не відпала, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадження ще проводиться.
За таких обставин скасування арешту автомобіля слідчий суддя вважає передчасним.
Керуючись ст. 170-177, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000188 від 28 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1