Справа № 202/2412/20
Провадження № 1-кс/202/5356/2020
УХВАЛА
Іменем України
29 липня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002733 від 22.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002733 від 22.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
В обґрунтування скарги заявник вказує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0002733 від 22.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2013 року, близько о 06:00 год., із заявою до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернулась ОСОБА_7 про те, що її син ОСОБА_8 20.04.2013 року, близько о 20:30 год., виїхав з адреси місця мешкання на автомобілі марки «Honda Accord» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та до теперішнього часу не повернувся.
21.04.2013 року СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області зазначений факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002733 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, та 06.05.2013 року у зв`язку зі встановленням місцезнаходження потерпілого склад злочину було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 146 КК України.
24.05.2013 року прокурором Дніпропетровської області доручено проведення досудового розслідування СУ ГУМВС України.
27.05.2013 року СУ ГУМВС порушено кримінальне провадження № 0000337 за ознаками злочину ч. 2 ст. 189 КК України та прокуратурою Дніпропетровської області об`єднано з кримінальним провадженням № 0002733 за основним номером № 0002733.
06.02.2015 року ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Старшим слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.02.2015 року винесені постанови про оголошення ОСОБА_5 у розшук та про зупинення досудового розслідування.
Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17.11.2016 року ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.
02.04.2020 року ОСОБА_5 у порядку ст.ст. 276-278 КПК України заочно повідомлено про нову та про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146. ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Однак вказаною ухвалою обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту лише за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 146 КК України, оскільки тільки 02.04.2020 року ОСОБА_5 у порядку ст.ст. 276-278 КПК України заочно повідомлено про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, у зв`язку з чим за клопотанням слідчого ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
12.06.2020 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська частково задоволено скаргу в інтересах ОСОБА_5 та скасовано повідомлення про підозру слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 02.04.2020 року про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України. Зобов`язано слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні № 0002733 від 22.04.2013 року здійснити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 02.04.2020 року про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 .
Таким чином, наразі ОСОБА_5 залишається в статусі підозрюваного за раніше заочно пред`явленою йому підозрою 06.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Заявник вважає, що повідомлення про підозру від 06.02.2015 року має бути скасовано у зв`язку з очевидною необґрунтованістю підозри.
Також заявник вважає, що в даному випадку органом досудового розслідування не було беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 дійсно причетний до здійснення інкримінованого йому діяння. Поза увагою слідчого залишився той факт, що ОСОБА_9 , який є батьком наразі підозрюваного ОСОБА_5 , сам був причетний до вчинення злочину відносно ОСОБА_8 , однак так і залишився в статусі свідка. Крім того, є особою, яка отримувала повідомлення про підозру для ОСОБА_5 . Також матеріали досудового розслідування містять беззаперечні докази вчинення вказаного кримінального правопорушення іншими особами ( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), а ніяк не ОСОБА_5 .
Сам ОСОБА_5 органом досудового розслідування не допитувався, його алібі на період інкримінованого діяння не перевірялось. Натомість сам ОСОБА_5 на час подій кримінального правопорушення мешкав в Автономній Республіці Крим, де проходив тримісячне стажування, що підтверджується відповідною довідкою.
Більш того, в повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_5 05.05.2013 року приблизно о 21:00 год., вивіз потерпілого ОСОБА_8 на автомобілі «Форд-Скорпіо», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 та залишили його поблизу АЗС «Атан». Однак відповідно до довідки з ТОВ «Батлер-Плюс» графік стажування у ОСОБА_5 був встановлений в 5 днів на тиждень з вихідними днями - понеділок та вівторок. 05.05.2013 року - не неділя. Отже, ОСОБА_5 фізично не міг перебувати у зазначеному у повідомленні про підозру місці.
Крім того, повідомлення про підозру не містить викладення конкретних дій, які по версії органу досудового розслідування були вчинені всупереч діючому законодавству безпосередньо ОСОБА_5 .
Таким чином, заявник вважає, що в даному кримінальному провадженні орган досудового склав повідомлення про підозру ОСОБА_5 , не маючи при цьому достатніх та допустимих доказів для цього, без належного обґрунтування причетності ОСОБА_5 до інкримінованих подій та конкретизації, які саме дії ОСОБА_5 містять в собі склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
У зв`язку з викладеним, заявник просила визнати дії щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 06.02.2015 року такими, що не відповідають вимогам ст. 277 КПК України та вважати їх не вчиненими; скасувати рішення слідчого/прокурора щодо повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 06.02.2015 року; зобов`язати слідчого та/або прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 0002733 від 22.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, відносно ОСОБА_5 .
В судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_3 , підтримала скаргу та наполягала на її задоволенні.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.
З`ясувавши обставини, що були підставою звернення до суду зі скаргою, вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002733 від 22.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
06.02.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, шляхом вручення відповідно до вимог ст. 135, 278 КПК України письмового повідомлення про підозру члену його сім`ї, а саме батьку ОСОБА_12 .
З поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає те, що підозра ґрунтується на недостатніх та недостовірних доказах.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено положенням ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.
Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За своїм змістом повідомлена 06.02.2015 року ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КПК України.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_5 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.
Доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_5 фізично не міг перебувати у зазначеному у повідомленні про підозру місці, оскільки у вказаний час мешкав в Автономній Республіці Крим, де проходив тримісячне стажування, що підтверджується відповідною довідкою з ТОВ «Батлер-Плюс», оскільки вказана довідка не є беззаперечним доказом того, що в зазначений час він перебував на робочому місці, та жодним чином не може впливати на законність чи обґрунтованість повідомленої підозри.
Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002733 від 22.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1