Справа №485/840/20
Провадження № 1-кп/485/100/20
Ухвала

іменем України

06 серпня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000008 від 05 січня 2016 року про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого лікарем-стоматологом Снігурівської ЦРЛ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:

08 липня 2020 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000008 від 05 січня 2016 року про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що 05 січня 2016 року близько 07:30, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки "ВАЗ 217230 110 01" р/н НОМЕР_1 , в якому на задньому пасажирському сидінні справа перебувала ОСОБА_6 , рухався зі швидкістю в межах 40-50 км/год по проїзній частині вул.Жовтневої у м.Снігурівка Миколаївської області, в напрямку Снігурівської ЦРЛ, що знаходиться по вул. Жовтневій, 1, у м.Снігурівка. В подальшому, наближаючись до мосту через балку, що мається в напрямку руху автомобіля марки "ВАЗ 217230 110 01" р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виявив перешкоду на проїзній частині вул. Жовтневої в м.Снігурівка у вигляді намерзання льоду по його смузі руху, у зв"язку з чим змінив напрямок свого руху, а саме перестроювався на зустрічну смугу руху перед мостом неподалік будинку № 44 по вул. Жовтневій у м.Снігурівка. При цьому не переконався, що це буде безпечним та не врахувавши дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини з подальшим перекиданням в балку. В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю марки "ВАЗ 217230 110 01" р/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у виді компресійного перелому тіла 11-го грудного хребця, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України та вказані порушення перебувають у прямому причинному зв"язку з наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, просила суд кримінальне провадження закрити.
Судом ОСОБА_4 роз`яснено наслідки закриття кримінальної провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України.
Фактичні обставини, викладені у клопотанні прокурора, підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив, проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заперечував.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підозрюваного, проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.
Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
За таких обставин, суд вислухавши доводи прокурора, з`ясувавши з даного приводу думку підозрюваного, потерпілої, вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з наступного.
Так, частиною третьою статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України(в редакції чинній на час вчинення кримінально караного діяння) відноситься до злочину невеликої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді трьох років обмеження волі..

Згідно перевірених матеріалів справи ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 286 КК України 05 січня 2016 року.

З часу вчинення кримінального правопорушення, зазначеному в клопотанні, сплило більш ніж 3 роки, підозрюваний від досудового слідства і суду не ухилявся, та не вчинив нових кримінальних правопорушень. Перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;.
Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в повідомленні про підозру та те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру, було вчинено 05 січня 2016 року, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, та незаперечення потерпілої щодо такого закриття, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000008 від 05 січня 2016 року закрити.
Наслідки закриття справи підозрюваному роз`яснено.
Запобіжний захід відносно підозрюваного не застосовувався.
Щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження доказів до суду не надано.
Питання розподілу процесуальних витрат за проведення експертизи по справі на суму 2109,04 грн. судом не вирішується, оскільки ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення тільки з обвинуваченого витрат на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку, а витрати за залучення стороною обвинувачення експертів в порядку визначеному ч. 2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Прокурором Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Фінансового управління Снігурівської районної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_4 було подано цивільний позов про стягнення витрат на стаціонерне лікування потерпілої від злочину в сумі 2464 грн.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні встановлений ст.129 КПК України. Частиною 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, поданий цивільним позивачем цивільний позов суд залишає без розгляду.
При цьому суд розяснює цивільному позивачу норми ч.7 ст.128 КПК України, відповідно до яких особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 285 КПК України, п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000008 від 05 січня 2016 року про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000008 від 05 січня 2016 року закрити.

Процесуальні витрати на залучення експерта компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ: автомобіль марки "ВАЗ 217230 110 01" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_4 - вважати повернутим власнику ОСОБА_4 .

Цивільний позов прокурора в інтересах Фінансового управління Снігурівської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину - залишити без розгляду, роз`яснивши право на їх пред`явлення у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1