Справа № 464/4887/20
пр.№ 1-кп/464/470/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001295 від 02.09.2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 02.09.2020 р. близько 13.00 год., перебуваючи по вул.Сихівській, 3 у м.Львові, біля ТЦ «Іскра», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, відкрив зачинені двері зі сторони водія автомобіля марки «КІА», моделі «CEED», р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що належить потерпілому ОСОБА_6 , проник всередину, звідки таємно викрав майно останнього, а саме: пістолет газовий марки KWC, моделі 44047391, який був оснащений магазином з металевими кульками та газовим балоном, вартістю 1 459 грн., та який знаходився між сидіннями; грошові кошти у сумі 300 грн. та один долар США, вартість якого станом на 02.09.2020 р. згідно офіційного курсу НБУ становить 27 грн. 60 коп., та які знаходились у портфелі потерпілого, а всього майна на загальну суму 1 786 грн. 60 коп. У подальшому він покинув місце вчинення злочину, маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, з частиною викраденого майна був затриманий працівниками поліції неподалік від місця вчинення злочину.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 786 грн. 60 коп.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначив, що у зв`язку із важким матеріальним становищем, побачивши у автомобілі портфель, у нього раптово виник умисел вчинити крадіжку.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. У заяві зазначив, що у нього немає претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , шкода йому повністю відшкодована. Щодо обрання міри покарання ОСОБА_7 просив суворо його не карати (а.с.п. 44).
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Його дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді фахівця Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області від 24.11.2020 р. ОСОБА_8 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній, а ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 низький. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не створить високої небезпеки для суспільства.
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Окрім цього, ухвалою від 09.10.2020 р. до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який, зважаючи на обраний вид та міру покарання, слід до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
Речові докази:
-пістолет газовий з надписом на стволі « НОМЕР_2 », чорного кольору; 7 металевих кульок до пістолета та один магазин з газовим балоном; грошові купюри номіналом 200 грн. серії СЕ 0085922, номіналом 5 грн. серії ІО Є 3499934, номіналом 1 грн. серії УК 7923664; рюкзак спортивного типу коричневого кольору з елементами оранжевого та синього із надписом «Puma» білого кольору; шкіряний гаманець з надписом «Lacoste» з блискавкою зверху, чорного кольору; папку (планшетку) шкіряну для документів коричневого кольору із застібкою на закльопку, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Сихівського ВП ГУНП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-світлу матерчату куртку з логотипом «Geox» та світлу кепку із надписом «Lisman», які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Сихівського ВП ГУНП у Львівській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1