Єдиний унікальний номер судової справи 201/6905/20
Номер провадження 1-кп/201/1363/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі питання доцільності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеному 25 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001331 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001331 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а тому є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки до суду з метою затягування процесу, уникаючи таким чином покарання за вчинений злочин. При цьому, вказав, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі, тяжких корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, не має стійких соціальних зв`язків, зокрема, постійного місця проживання, офіційного місця роботи та джерела доходу, а тому продовжують існувати передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Таким чином, на переконання прокурора, є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів до 25 серпня 2020 року, який в подальшому був продовжений.

Оцінюючи продовження існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що такі ризики, як можливі спроби обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення існують і не зменшилися на час вирішення питання доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язку, постійного місця проживання, роботи та джерела доходу.

При цьому під час оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі, і тяжких корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є достатніми обставинами, які характеризують останнього, як особу схильну до вчинення злочинів.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень яких є досить високою.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, суд вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки до суду, як заявлено прокурором, оскільки наведений прокурором ризик можливого вчинення ОСОБА_4 спроб перешкоджати кримінальному провадженню саме у такий спосіб, фактично є дублюванням доведеного вже ризику можливих спроб обвинуваченого переховуватись від суду.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, приходжу до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає за доцільне продовжити останньому тримання під вартою строком на 60 днів до 29 листопада 2020 року.

В той же час, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обставини правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішенні у сумі 168 160, 00 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 29 листопада 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 29 листопада 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 168 160, 00 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 168 160, 00 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала, щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Суддя ОСОБА_1