№ 1-кп/755/193/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2020 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005860 від 12.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним
ОСОБА_6 , 12 липня 2019 року, зранку, перебував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , звідки, зі стаціонарного телефону зателефонував своїй колишній дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на своєму робочому місці в ТОВ «ПБМР», що за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 1. У ході телефонної розмови, ОСОБА_6 запропонував своїй колишній дружині ОСОБА_9 приїхати до нього додому з метою вирішити питання щодо подальшого розподілу спільного майна та продажу квартири. У подальшому, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 приїхала за адресою: АДРЕСА_1 , де на неї очікував ОСОБА_6 , крім того, у вказаній квартирі також перебувала мати ОСОБА_6 - ОСОБА_10 . У свою чергу, у приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відбулася розмова. У ході спілкування, ОСОБА_6 розповів ОСОБА_9 про свої хвороби та висловив обурення щодо минулої подружньої зради з боку ОСОБА_9 та почав вимагати від ОСОБА_9 подальшого розподілу та продажу квартири. У свою чергу, ОСОБА_9 відмовила ОСОБА_6 у продажу квартири та почала йти з квартири. У цей час, у ОСОБА_6 , на ґрунті образ та ревнощів до ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті останній. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , керуючись мотивом злості, що виник на ґрунті ревнощів, зайшов до кухні, де взяв до своєї правої руки кухонний ніж, з яким направився до вітальні, де перебувала ОСОБА_9 . У подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншій людині, впритул наблизився до ОСОБА_9 , умисно наніс один тичковий удар ножем останній в область серця та поклав потерпілу на підлогу. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , настала смерть ОСОБА_9 на місці події. Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину.
Відповідно до висновку експерта при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 , 1964 року народження, були виявлені наступні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудей з розташуванням рани на шкірі передньої поверхні грудної клітки у проекції грудини по умовній передній серединній лінії з рановим каналом, що відходить від неї у напрямку спереду назад, знизу вверх та справа наліво, проникає в порожнину осердя та ліву плевральну порожнину, по ходу якого ушкоджується: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, груднина у основи мечоподібного відростка (щілиноподібне наскрізне ушкодження), осердя та лівий шлуночок серця (наскрізні ушкодження). Рановий канал сліпо закінчується в лівій плевральній порожнині, довжина його по зонду приблизно 8,5 см. Виявлене колото-різане поранення грудей, з урахуванням даних судово-медичного криміналістичного дослідження, утворилося від одного впливу плаского односторонньо-гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості типу клинка ножа, з обухом П-подібного перетину та гарно вираженими ребрами та лезом. Виявлене проникаюче колото-різане поранення грудей, супроводжуючись кровотечею, привело до виникненням небезпечного для життя явища - крововтрати, яка і обумовила настання смерті, у зв`язку з чим, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_9 , 1964 р.н., настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця, що привело до внутрішньої та зовнішньої кровотечі з розвитком крововтрати.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України не визнав і дав показання, що свою колишню дружину він не вбивав, це могло зробити бандитське угрупування, яке займалося продажем наркотиків. До даного угрупування також входила його колишня дружина (потерпіла), яка працювала у хімічній лабораторії та поставляла наркотики. Він постійно боровся з цими людьми, однак, до поліції не заявляв, оскільки вона їх покривала. Також, дане угрупування намагалося відібрати у нього квартиру. Відносини у нього з потерпілою були напруженими, оскільки вона йому зраджувала з 2010 року. Вони з потерпілою були одружені з 2005 року по 2016 рік і за всі ці роки, на ґрунті ревнощів, з його боку було рукоприкладство до потерпілої 1-2 рази. Так, 12 липня 2019 року, у першій половині дня, він зателефонував потерпілій і вони домовилися про зустріч після обіду. Потерпіла приїхала десь в обідню перерву і він запросив її до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . У квартирі знаходилися він, потерпіла та його мама, двері до квартири зачинені не були. У квартирі вони з потерпілою розмовляли про продаж квартири, але вона відмовлялась це зробити та від цього його відговорювала. Далі, він пішов до туалету, щоб переодягнутися та почув, що у квартирі знаходиться ще хтось, оскільки було чутно кроки. Його мама знаходилася в останній кімнаті, потерпіла в середній, а кроки він чув у першій кімнаті від кухні. Далі, він чув голос особи на ім`я ОСОБА_11 та кроки в інших кімнатах, а потім чув, що хтось розмовляв на сходовому майданчику. Потім, почув, як хтось вийшов з квартири і їх було двоє. Через 10 хвилин він вийшов з туалету, зайшов до кімнати та побачив потерпілу, яка лежала зі встромленим у неї кухонним ножем і він його вийняв з останньої та відкинув від себе. На тілі потерпілої він бачив лише одне ушкодження під ребрами, а слідів крові у квартирі він не бачив. Далі, до кімнати зайшла його мама і подумала, що саме він вбив потерпілу, оскільки у квартирі більше нікого не було. Потім, він вийшов з квартири та направився до Ленінградської площі, однак, зрозумів, що йому немає куди дітись та зателефонував на роботу до потерпілої, щоб сказати, що остання більше не прийде на роботу і він її вбив. Йому, на той час, було все одно, оскільки він тяжко хворіє і хотів покінчити життя самогубством. Він сам пішов до поліції та повідомив, що він вбив свою колишню дружину. На стадії досудового розслідування він говорив, що вбив свою дружину, однак, цього не робив, але будь-якого тиску з боку працівників поліції здійснено не було.

Оцінка суду
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_10 суду показала, що подія відбулася 12.07.2019 року десь в обідню перерву. У кімнаті квартири АДРЕСА_3 , знаходилася вона, її син обвинувачений ОСОБА_6 та його колишня дружина (потерпіла), яку запросив її син та яка приїхала до останнього, щоб обговорити подальші дії щодо продажу квартири та її поділу, оскільки потерпіла була проти продажу квартири. Потерпіла прийшла до них з роботи на обід та після недовгої розмови, сказала, що їй вже час йти на роботу і вона запропонувала провести її до зупинки, тому, пішла до сусідньої кімнати, щоб перевдягнутися. Раптом, вона почула хрип, але не придала цьому значення, однак, вийшовши з кімнати, вона побачила потерпілу, яка лежала на підлозі. Вона не зрозуміла, що сталося і почала говорити до потерпілої, але остання не відповідала. У цей час, біля потерпілої, на підлозі, вона бачила краплі крові. Потерпіла лежала на спині, нога підігнута під тіло, а ніж, який вона бачила поруч з нею, знаходився з лівої сторони на відстані 30 см. Зазначила, що даний ніж вона часто використовувала під час приготування їжі. Її син обвинувачений ОСОБА_6 увесь цей час мовчав та вона сказала, що необхідно викликати швидку допомогу і почала телефонувати. Коли вона додзвонилася до швидкої допомоги, то попросила, щоб приїжджали швидко, оскільки у них вбивство. Коли приїхала швидка допомога, то констатувала факт смерті та лікарі швидкої допомоги викликали поліцію, а обвинувачений ОСОБА_6 у цей час пішов у сторону кухні та потім, швидко змінивши напрямок руху в сторону вхідних дверей, вийшов з квартири. Зазначила, що її син мав спробу самогубства, у зв`язку з чим, вживав медичні препарати, але на обліку у лікаря-психіатра не перебував. Зокрема, зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 ревнував свою колишню дружину, тобто потерпілу, після їх розлучення і в період вчинення кримінального правопорушення в їх квартирі ніяких сторонніх осіб не було;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_12 суду показала, що з обвинуваченим у неї не було ніяких відносин, хоча з останнім була знайома, а з потерпілою вони були колегами по роботі, працювали на одному підприємстві. Їй відомо, що потерпіла з обвинуваченим перебували раніше у шлюбі, а потім, між ними почалися сварки, проблеми і вони розлучилися. Потерпілій постійно було проблематично дістатися додому, оскільки вона боялася обвинуваченого ОСОБА_6 , як і під час шлюбу, так і після розлучення з ним, оскільки, останній постійно переслідував її та вона була вимушена виїжджати з роботи з колегами на автомобілі, щоб дістатися додому. Одного разу, вона бачила, що у потерпілої було вирване пасмо волосся. Останній раз вона бачила потерпілу за день до події, на роботі. У день смерті потерпілої, обвинувачений телефонував потерпілій на роботу приблизно о 15 годині 30 хвилин 15 годині 40 хвилин та коли вона підняла слухавку, то зрозуміла, що телефонує саме він і просить до телефону потерпілу, на що вона відповіла, що останню вона не бачила. Після чого, обвинувачений повідомив їй, що потерпіла на роботу не прийде, оскільки він останню вбив. У шоковому стані, вона пішла до директора, щоб повідомити про дзвінок і вони почали з`ясовувати ситуацію, оскільки потерпіла не брала слухавку. Зазначила, що до події обвинувачений часто, не один рік телефонував до потерпілої на роботу, тероризував останню та погрожував їй постійно і остання дуже його боялася;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_13 суду показала, що з обвинуваченим у неї не було ніяких відносин, хоча десять років була заочно з ним знайома і декілька разів його бачила, а з потерпілою вони були колегами по роботі, працювали на одному підприємстві та знала її десь десять років. Потерпіла з обвинуваченим тривалий час перебували у шлюбі, а потім, розлучилися приблизно у 2016 року і останнім часом, разом не проживали. Потерпіла їй розповідала, що обвинувачений її б`є, ображає та принижує. Вона, особисто, три рази бачила синці на обличчі та спині потерпілої, а також, пасмо вирваного волосся на маківці голови. Після розлучення, потерпіла проживала у знайомих у Києві, а потім у квартирі у родичів. До події, було безліч дзвінків потерпілій від обвинуваченого на роботу. Обвинувачений звинувачував саме її у їх розлученні з потерпілою. Останній раз, вона бачила потерпілу напередодні події 11.07.2019 року, ввечері. У день події, 12.07.2019 року, вона знаходилася вдома, а тому, не бачила потерпілу, однак, побачила пропущений дзвінок від неї, а коли їй зателефонувала, то остання з кимось розмовляла. Потім, через двадцять хвилин, приблизно о 10 годині 00 хвилин 11 годині 00 хвилин, зателефонувала потерпіла та повідомила, що вранці їй зателефонувала її колишня свекруха ОСОБА_10 та попередила, що їй подзвонить ОСОБА_6 і остання розплакалася, оскільки її син хворий і довго не житиме. Свекруха їй також розповіла, що через хворобу обвинуваченого ОСОБА_6 вони будуть продавати квартиру та переїжджати до села. Того дня, більше дзвінків до неї від потерпілої не було. У подальшому, приблизно о 16 годині 00 хвилин, їй зателефонував директор та повідомив, що телефонував обвинувачений ОСОБА_6 та повідомив, що він вбив потерпілу. У відповідь директору, вона повідомила, що потерпіла вранці їй телефонувала та говорила, що заїде додому до обвинуваченого ОСОБА_6 , щоб подивитися якісь документи. Вони вирішили викликати поліцію, тому, вона зателефонувала до поліції, повідомила прізвище та ім`я обвинуваченого, а також повідомила приблизну адресу його проживання.

Колегія суддів, оцінює показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Зокрема, свідок ОСОБА_10 чітко показала, що в квартирі 12.07.2019 року під час події нікого не було, крім неї, обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 та свідок надала логічні і послідовні показання з приводу обставин події кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у розумінні ст. 91 КПК України.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- рапортом о/у СКП відділу поліції № 4 Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 12.07.2019 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено тіло гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з явними ознаками насильницької смерті, у вбивстві якої, підозрюється гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.п. 147);

- рапортом начальника сектору ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_15 від 12.07.2020 року, з якого вбачається, що 12.07.2019 року, о 22 годині 00 хвилин, було затримано гр. ОСОБА_6 , який у скоєнні злочину зізнався повністю (т. 1 а.п. 148);

- протоколом огляду місця події від 12.07.2019 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі. Вхід до квартири здійснюється через дерев`яні двері обладнані врізаним замком, на момент огляду, не пошкоджені. Вхід до під`їзду здійснюється через металеві двері, обладнані кодовим замком, на момент огляду, без пошкоджень. Праворуч, при вході, розташований вхід до туалету, обладнаний дерев`яними дверима, на момент огляду, відчинені, без пошкоджень, обстановка не порушена. Далі, по коридору, розташований вхід до кімнати кухні, обладнаний дерев`яними дверима без замку, на момент огляду, відчинені, праворуч розташована кухня, навпроти розташований стіл. Зліва, при вході, розташований вхід до кімнати № 1, обладнаний дерев`яними дверима, на момент огляду, відчинені, без замку, без пошкоджень. При вході, розташоване ліжко, на якому розкидані речі. Навпроти, розташована шафа, на момент огляду, зачинена, без пошкоджень, обстановка не порушена, замків у шафі немає. Далі, у квартирі розташований вхід до кімнати № 2. Зліва, при вході, розташоване ліжко, на момент огляду, застелене. Навпроти, на підлозі знаходять краплі крові та кухонний ніж із червоною рукояткою, загальною довжиною 25 см, на лезі знаходяться плями бурого кольору. Ліворуч, розташована шафа, поруч із нею стоїть тумбочка, на якій лежить мобільний телефон марки «Nokia F66», ІМЕІ НОМЕР_1 . Праворуч, на столі, лежить паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , поруч, лежить довідка № 14 із Шкірно-венерологічного диспансеру № 1, поруч, лежить закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 , поруч, стоїть сумка коричневого кольору, всередині якої, знаходиться мобільний телефон марки «Nokia», всередині із сім-картою НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , також, всередині лежить телефон марки «Айфон», ІМЕІ НОМЕР_7 , поруч, лежить мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , на столі, всередині сумки, лежать: окуляри синього кольору у коричневому чохлі; блокнот коричневий; зв`язка ключів в кількості: 3 магнітні ключі, 1 магнітний ключ та брелок чорного кольору; зв`язка ключів в кількості: 3 магнітні ключі, 1 магнітний ключ; 1 ключ з магнітним ключем; гаманець червоного кольору; грошові кошти в сумі 292 гривні: банківська картка «Альфа Банк» № НОМЕР_10 ; банківська картка «Креді Агріколь» № НОМЕР_11 . Далі, розташований вхід до кімнати № 3, обладнаний дерев`яними дверима, на момент огляду, відчинені, без пошкоджень, обстановка не порушена. У кімнаті розташоване ліжко та тумбочки. В ході огляду місця події проводилось фотографування. Вилучено: сумку коричневого кольору; чотири мобільні телефони; паспорт громадянина України; закордонний паспорт; довідки; змиви з підлоги; предмет, схожий на ніж зі слідами бурого кольору; курточку (т. 1 а.п. 150-152);

- протоколом огляду місця події (трупа) від 12.07.2019 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється труп ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на підлозі труп жінки в положенні лежачи на спині, руки відведені в сторону, ліва нога випрямлена, права зігнута в колінному суглобі та відведена в сторону. На трупі вдягнено: кофта джинсового крою; джинси сині; бюстгальтер різнокольоровий; труси блакитні; шкарпетки білі; кросівки білі. На передній поверхні кофти практично горизонтально розташоване щілиподібне її пошкодження (відповідне на підкладці). Труп теплуватий на дотик, трупне заклякання відсутнє в усіх звичайно досліджуваних групах м`язів тіла. Трупні плями острівцевого характеру, розташовуються по задній та частково білих поверхнях тулуба блідо-рожево-фіолетового забарвлення, при трьох разовому дозованому натисканні на них на надлопатковій ділянці зникають та відновлюють своє забарвлення через 7-10 секунд ( о 17 годині 00 хвилин). На передній поверхні грудної клітини на межі середньої та нижній третині по умовно середній лінії горизонтально розташовано веретоподібної форми рана, у дні якої просочені кров`ю, від рани відходить раневий канал. На пальцях наявні помарки крові. Інших видимих ушкоджень при зовнішньому дослідженні не виявлено (т. 1 а.п. 153-156);

- протоколом огляду місця події від 17.07.2019 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є приміщення Дніпровського УП, що за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, на 1-му поверсі. Так, ОСОБА_16 , який являється чоловіком ОСОБА_17 , яка являється двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_9 , добровільно надає одяг потерпілої ОСОБА_9 , який видали в морзі, що за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 26, а саме: кофта сірого кольору (під джинс), при огляду якої, в районі сонячного сплетіння виявлено механічне пошкодження у вигляді порізу довжиною 2,5 см., а також, сліди речовини бурого кольору, яка у подальшому вилучалась (т. 1 а.п. 167-168);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.07.2019 року, з якого вбачається, що 12.07.2019 року о 22 годині 00 хвилин, було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.п. 173-174);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.07.2019 року, за участю ОСОБА_6 (у судовому засіданні було переглянуто відеозапис слідчого експерименту), з якого вбачається, що всі учасники зібралися за адресою: АДРЕСА_1 , біля другого під`їзду, із застосуванням технічних засобів, а саме відеокамери «Panasonic Full HD», на електронний носій, який буде додаватися у вигляді компакт-диску до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно без будь-якого тиску осіб погодився показати та розповісти про подію, яка мала місце 12.07.2019 року. Також, підозрюваному були роз`яснені права та обов`язки і вручено пам`ятку підозрюваного, які були зрозумілі та не потребують додаткового роз`яснення. Захисник приймала участь та поняті із статистом, яким були попередньо роз`яснені права та обов`язки. На початку слідчого експерименту підозрюваний розповідає, що, перебуваючи вдома, зателефонував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоб остання приїхала до нього додому для розмови, а саме: до АДРЕСА_1 , для вирішення питання з приводу квартири так, як підозрюваному потрібні були гроші на лікування, а колишня дружина ОСОБА_9 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та щоб продати житло, потрібно було її виписати з місця реєстрації. Право власності належить мамі підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час слідчого експерименту підозрюваний розповідає, що з ОСОБА_9 були однокласниками та з першого по десятий клас, потім, вони розійшлися, підозрюваний одружився та у 2004 році він знайшов ОСОБА_9 , яка працювала посудомийницею та зловживала спиртними напоями. Потім, забрав ОСОБА_9 до себе та зареєстрував за адресою: АДРЕСА_1 , де сам і проживав. У 2010 році влаштував її на роботу. Далі, під час слідчого експерименту розповідає про зраду дружини. Підозрюваний, знаходячись у кімнаті № 1, після того, як всі учасники піднялись на перший поверх до квартири АДРЕСА_2 , вищезазначеної адреси, для підтвердження подій, двері відчинила власниця житла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надала добровільну згоду на проведення в її квартирі слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту підозрюваний розповідає, що перебували у кімнаті та спілкувались втрьох ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та підозрюваний, сидячи на стільцях біля столу. Розмова тривала близько однієї години, у кінці якої, ОСОБА_9 відмовилась виписуватися із квартири, тим самим, підозрюваний, не витримавши, коли мати ОСОБА_10 пішла до іншої кімнати переодягнутися, пішов до кухні та у тумбі, у лівій шухляді, взяв кухонний ніж із червоною пластиковою рукояткою, лезо приблизно 15-20 см, взявши його у праву руку, потім повернувся до кімнати, в якій перебувала ОСОБА_9 , підійшовши до останньої, із особистої образи, стоячи до неї обличчям, вона сказала, що відмовляється, а підозрюваний сказав: «Сука, ти мене зрадила», та тримаючи ніж у правій руці, наніс один різкий удар в область грудей ОСОБА_9 . Остання, почала втрачати свідомість. Підозрюваний, поклавши ОСОБА_9 на підлогу, витягнув ніж та поклав біля останньої. ОСОБА_9 промовила: «Что ты делаешь?», а потім в останньої ще був хрип. На ножі була невелика кількість крові, а на тілі крові майже не було. У ході слідчого експерименту підозрюваний розповідає, що після удару вийшла його мати ОСОБА_10 та сказала: «Дурень, що ти наробив?» та почала викликати швидку допомогу та поліцію Підозрюваний розповідає, що колишня дружина ОСОБА_9 зраджувала йому багато разів, а тому була образа та злість. Далі, підозрюваний взяв ліки і пішов з дому, а ввечері, прийшов до відділу поліції та повідомив, що він вчинив злочин. Будь-якого насильства та тиску з боку поліції на підозрюваного не було. На завершення слідчого експерименту, мати - ОСОБА_10 розповіла, що коли перевдягалась, почула хрип, а коли зайшла до кімнати, то побачила, що ОСОБА_9 лежала на підлозі, були краплі крові та ніж із коричнюватою рукояткою, на лезі якого, також була кров (т. 1 а.п. 179-182);

- висновком експерта № 091-200-2019 року від 04.10.2019 року, з якого вбачається, що 1. Кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи АВ ізосерологічної системи АВО. 2. Згідно із завіреною печаткою та підписом слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_18 ксерокопії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 20 серпня 2009 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, кров підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0 (І) ізосерологічної системи АВО. 3. При судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1) та рукоятки (об. 2) кухонного ножа знайдена кров людини, яка в об. 1 належить особі жіночої генетичної статі, в об. 2 статеву належність крові встановити не вдалось через малу кількість клітинних елементів крові. Також в об. 1. знайдені мікрофрагменти сполучної тканини людини, статеву належність яких встановити не вдалось через непридатність ядер клітин для цитологічного аналізу. При серологічному слідженні слідів в об. 1, 2 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_9 , та виключає від підозрюваного ОСОБА_6 . Піт в 1, 2 не знайдений (т. 1 а.п. 197-202);
- висновком експерта № 091-201-2019 року від 07.10.2019 року, з якого вбачається, що 1. Згідно «Висновку експерта» № 091-200-2019 від 04.10.2019 року експертизи предметів дослідження, проведеної у відділенні судово-медичної цитології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Згідно завіреної печаткою та підписом слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_18 ксерокопії паспорту серії НОМЕР_12 , виданого 20 серпня 2009 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, кров підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0 (І) ізосерологічної системи АВО. 2. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту (об. 1, 2) та змивів з рук (об 3, 4) потерпілої ОСОБА_9 , в об. 1-3 знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена через непридатність ядер лейкоцитів для цитологічного аналізу (об. 1, 2) та відсутність клітинних елементів крові (об. 3). В об. 1-4 клітини з ядрами та в об. 4 кров не виявлені. При встановлені групової належності крові в об. 1-3 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_9 та виключає від підозрюваного ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 204-208);
- висновком експерта № 022-136-1620-2019 року від 30.10.2019 року, з якого вбачається, що 1. (2-4, 13 - запитання ухвали). При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 , 1964 року народження, були виявлені наступні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудей з розташуванням рани на шкірі передньої поверхні грудної клітки у проекції груднини по умовній передній серединній лінії з рановим каналом, що відходить від неї у напрямку: спереду назад, знизу вверх та справа наліво, проникає в порожнину осердя та ліву плевральну порожнину, по ходу якого ушкоджуються: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, груднина у основи мечоподібного відростка (щілиноподібне наскрізне ушкодження), осердя та лівий шлуночок серця (наскрізні ушкодження). Рановий канал сліпо закінчується в лівій плевральній порожнині, довжина його по зонду приблизно 8.5 см. Виявлене колото-різане поранення грудей, з урахуванням даних судово-медичного криміналістичного дослідження, утворилося від одного впливу плаского односторонньо-гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості типу клинка ножа, з обухом П-подібного перетину та гарно вираженими ребрами та лезом. Виявлене проникаюче колото-різане поранення грудей, супроводжуючись кровотечею привело до виникненням небезпечного для життя явища - крововтрати, яка і обумовила настання смерті, у зв`язку з чим, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. 2. (1 - запитання ухвали). Смерть ОСОБА_9 1964 р.н., настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця, що привело до внутрішньої та зовнішньої кровотечі з розвитком крововтрати на що вказує: наявність ушкоджень відмічених в п. 1 підсумків, блідість шкіри і слизових оболонок, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів (переважно знижене), близько 900 мл рідкої крові і 600 см3 її згортків в лівій плевральній порожнині і близько 100 мл рідкої крові і біля 100 см3 темно-червоних пухких згортків її в порожнині осердя, морфологічні ознаки колапсової реакції (розповсюджена фрагментація волокон кардіоміоцитів, малокрів`я синусоїдів печінки, респіраторний дистрес-синдром), смугасті та плямисті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця (плями Мінакова при крововтраті), «порожня» селезінка. Між виявленим у ОСОБА_9 проникаючим колотим пораненням грудей та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. 3. (6 - запитання ухвали) Виходячи з розвитку трупних явищ на момент огляду трупу на місці виявлення 12.07.2019 року о 17.00 годині, динаміки розвитку трупних явищ при повторному огляді в морзі 13.07.2019 року о 10.00 годині, з урахуванням причини смерті, зважаю, що смерть ОСОБА_9 настала близько 2 годин назад до моменту огляду трупу на місці виявлення. Характер та об`єм виявлених ушкоджень, які в комплексі формують проникаюче колото-різане поранення грудей, наявність початкової клітинної реакції в травмованих тканинах (гістологічно) вказують на те, що смерть потерпілої настала не відразу після спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудей, а через невеликий проміжок часу, який вимірюється хвилинами - десятками хвилин (приблизно до 30-60 хвилин), протягом якого не виключено, потерпіла могла здійснювати будь-які активні дії (до втрати свідомості). Враховуючи вище відмічене, не виключено, що смерть потерпілої настала у зазначений в ухвалі термін - 12.07.2019 року о 15 годині 05 хвилин. 4. (5, 8, 9, 10, 12 - запитання ухвали). При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 було виявлене одне тілесне ушкодження - проникаюче колото-різане поранення грудей. Інших тілесних ушкоджень, у тому числі таких, що могли виникнути при захисті від ударів колюче-ріжучим предметом на трупі не виявлено. Судово-медичних даних, які б дозволяли встановити положення потерпілої, а також взаємне розташування потерпілої та нападника в момент спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудей не виявлено. При спричиненні поранення потерпіла була повернута передньою поверхнею грудної клітки до джерела травмування. Виходячи з кількості, характеру наявних тілесних ушкоджень, їх особливостей, розташування рани на шкірі передньої поверхні грудної клітки, напрямку ранового каналу, який відходить від неї на трупі ОСОБА_9 , можна вважати, що покази підозрюваного ОСОБА_6 (вказані у протоколі проведення слідчого експерименту та на відеозапису слідчого експерименту від 13 липня 2019 року) відповідають наявним судово-медичним даним відносно кількості, характеру, часу та механізму спричинення виявлених тілесних ушкоджень. Також не виключено, що в момент спричинення колото-різаного поранення грудей, положення потерпілої та нападника, їх взаємне розташування були такими, як вказує підозрюваний ОСОБА_6 . 5. (11- запитання ухвали При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_9 , 1964 р.н., не виявлено: етиловий та метиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. Вибір біологічного матеріалу на наявність наркотичних, психотропних та лікарських речовин при судово-медичному дослідженні трупа не проводилось у зв`язку з відсутністю показань для необхідності проведення такого виду дослідження (у тому числі слідчих даних) (т. 1 а.п. 210-213);
- висновком експерта № 021-1620-2019 року від 18.09.2019 року, з якого вбачається, що 1. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 , 1964 року народження, були виявлені наступні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудей з розташуванням рани на шкірі передньої поверхні грудної клітки у проекції груднини по умовній передній серединній лінії з рановим каналом, що відходить від неї у напрямку: спереду назад, знизу вверх та справа наліво, що проникає в порожнину осердя та ліву плевральну порожнину, по ходу якого ушкоджуються: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, груднина у основи мечоподібного відростка (щілиноподібне наскрізне ушкодження), осердя та лівий шлуночок серця (наскрізні ушкодження). Рановий канал сліпо закінчується в лівій плевральній порожнині, довжина його по зонду приблизно 8,5 см. Виявлене колото-різане поранення грудей, з урахуванням даних судово-медичного криміналістичного дослідження, утворилося від одного впливу плаского односторонньо-гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості типу клинка ножа, з обухом П-подібного перетину та гарно вираженими ребрами та лезом. Характер та об`єм виявлених ушкоджень, наявність початкової клітинної реакції в травмованих тканинах (гістологічно) вказують на те, що від моменту спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудей до настання смерті пройшов короткий проміжок часу, який вимірюється хвилинами - десятками хвилин (приблизно до 30-60 хвилин). Виявлене проникаюче колото-різане поранення грудей, супроводжувалось кровотечею з виникненням небезпечного для життя явища - крововтрати, яка і обумовила настання смерті, у зв`язку з чим має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. 2. Смерть ОСОБА_9 , 1964 р.н., настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця, що привело до внутрішньої та зовнішньої кровотечі з розвитком крововтрати, на що вказує: наявність ушкоджень відмічених в п. 1 підсумків, блідість шкіри і слизових оболонок, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів (переважно знижене), близько 900 мл рідкої крові і 600 см3 її згортків в лівій плевральній порожнині і близько 100 мл рідкої крові і біля 100 см3 темно-червоних пухких згортків її в порожнині осердя, морфологічні ознаки колапсової реакції (розповсюджена фрагментація волокон кардіоміоцитів, малокрів`я синусоїдів печінки, респіраторний дистрес-синдром), смугасті та плямисті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця (плями Мінакова при крововтраті), «порожня» селезінка. 3. При судово-токсикологічного дослідженні в крові трупа ОСОБА_9 , 1964 р.н., не виявлено: етиловий та металевий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (т. 1 а.п. 214-218);
- висновком експертного дослідження № 072-80-2019 року від 09.08.2019 року, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі клаптя шкіри з раною з передньої поверхні грудної клітки трупа гр-ки ОСОБА_9 , 1964 р.н., встановлена: одна колото-різана рана, яка утворилася від одного впливу плаского, односторонньо-гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, типу клинка ножа, з обухом «П»-подібного перетину та гарно вираженими ребрами та лезом. Будь-яких сторонніх нашарувань та включень, у ділянці дослідженої рани не знайдено. На клапті шкіри, в області встановленої рани металізації знайдено не було (т. 1 а.п. 219-222);
- висновком експертного дослідження № 051-1430-2019 року від 17.07.2019 року, з якого вбачається, що в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_9 , 1964 р.н., не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (т. 1 а.п. 225);

- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів до кримінального провадження речових доказів від 25.11.2019 року, а саме: змиву РБК з підлоги та контрольного зразку; зрізів нігтів з правої та лівої рук; змивів з правої та лівої рук, які поміщені до паперових конвертів з печаткою «Для пакетів» та підписами понятих (т. 2 а.п. 11);

- протоколом слідчого експерименту від 19.11.2019 року за участю свідка ОСОБА_10 (у судовому засіданні було переглянуто відеозапис слідчого експерименту), з якого вбачається, що 12.07.2019 року, вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм сином ОСОБА_6 , коли, близько 15 години, або навіть раніше о 14 годині, початок 15 години, приїхала невістка ОСОБА_9 . Вони сиділи втрьох у кімнаті, син сидів із невісткою на дивані, а вона на кріслі, та син вмовляв Олю продати цю квартиру і поділити гроші частину забере ОСОБА_19 на свої нужди, а частину її син на лікування своїх хвороб. Оля сказала, що не має сенсу її продавати. У подальшому, ОСОБА_20 потрібно було повертатись на роботу, оскільки вона відпросилася на годину та сказала, що їй вже потрібно йти. ОСОБА_21 зупинив її, сказав, щоб вона посиділа ще трохи, а ОСОБА_19 казала, що їй потрібно. Після цього, вона повідомила ОСОБА_20 , щоб вона її почекала, вона піде переодягнеться та проведе її на маршрутку. Вона пішла до кімнати переодягатися та жодних криків, жодних розмов, жодних ударів вона не чула. Коли почула, як хтось хрипить. Вона зайшла до кімнати та побачила, як ОСОБА_19 лежить на підлозі. Вона це побачила та почала говорити, що потрібно викликати швидку допомогу. У це час, ОСОБА_21 пішов кудись у напрямку кухні. Вона перебувала у кімнаті та намагалась викликати швидку допомогу. Коли приїхала швидка допомога, то лікар сказав, що вже пізно. ОСОБА_21 почав кудись іти, вона його просила не робити цього. У цей момент, лікарі викликали поліцію, їх теж вона просила залишитися, але вони сказали, що не можуть, бо багато роботи і їх викликають. ОСОБА_21 взяв свої ліки та почав іти, вона його просила нікуди не йти, що зараз приїде поліція, але він пішов і більше не повертався. Коли вона зайшла до кімнати, на підлозі лежала ОСОБА_19 , а біля неї лежав кухонний ніж, який ОСОБА_21 взяв у них на кухні, колір рукоятки вона не пам`ятає. Потім, побачила, що біля цього ножа дві краплі крові. ОСОБА_21 більше додому не повертався, потім вона дізналася, що на наступний день він сам пішов до відділу поліції, що біля їхнього будинку. З цього приводу добавити більше нічого не може (т. 2 а.п. 14-17);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 935 від 12.07.2019 року, з якої вбачається, що 12.07.2019 року о 15 годині 16 хвилин, було зареєстровано виклик та здійснено виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги до гр. ОСОБА_9 , 55 років, за адресою: АДРЕСА_1 . Попередній діагноз: біологічна смерть (смерть до приїзду). Скарги: на момент огляду в кімнаті на підлозі лежало на спині тіло жінки. Дихання, серцебиття, рефлекси відсутні. Пульсації на сонній артерії немає, зіниці розширені, реакції на світло немає (т. 2 а.п. 49).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, колегія суддів визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Проаналізувавши всі докази, колегія суддів приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, сукупністю доказів, які колегія суддів визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, колегія суддів враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні, а позиція обвинуваченого ОСОБА_6 обумовлена його бажанням уникнути кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин.

Вина ОСОБА_6 у тому, що він своїми умисними діями вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, є доведеною і тому, колегія суддів знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 133 від 15.10.2019 року, 1. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (12.07.2019 р.), він виявляв ознаки органічного ураження головного мозку поєднаного (травматично-нейроінфекційно-судинного) ґенезу з церебрастенічним синдромом (згідно з МКХ-10, шифр F 06.6), за своїм психічним станом у зазначений період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявне у ОСОБА_6 органічне ураження головного мозку поступово сформувалося в нього протягом останніх років. 2. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (12.07.2019 р.), він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки органічного ураження головного мозку поєднаного (травматично-нейроінфекційно-судинного) ґенезу з церебрастенічним синдромом (згідно з МКХ-10, шифр F 06.6), а також ознаки установчої поведінки, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявне у ОСОБА_6 органічне ураження головного мозку поступово сформувалося в нього протягом останніх років. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. 9. У теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено клінічних ознак алкоголізму та наркоманії. 10. У теперішній час ОСОБА_6 не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. 11. У теперішній час ОСОБА_6 не страждає на психічний розлад внаслідок вживання алкогольних напоїв, наркотичних та інших психоактивних речовин. 12. У наданій для експертизи медичній документації (протягом 2019 р. на тлі наявної різноманітної соматичної патології, нанесення самоушкоджень ОСОБА_6 лікувався в різних медичних закладах м. Києва) відсутні дані про наявність у ОСОБА_6 виражених психічних розладів, які б позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, або істотно впливали на цю здатність, обмежуючи її. 13, 14. У наданій для експертизи медичній документації (протягом 2019 р. на тлі наявної різноманітної соматичної патології, нанесення самоушкоджень ОСОБА_6 лікувався в різних медичних закладах м. Києва) відсутні дані про наявність у ОСОБА_6 виражених психічних розладів, які б позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, або істотно впливали на цю здатність, обмежуючи її. 4. ОСОБА_6 на період правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, не перебував у стані фізіологічного афекту або у будь-якому іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. 6. До загальної психологічної характеристики ОСОБА_6 відносяться: збереженість мнестичної функції (пам`яті) та розумової діяльності. В особистісній сфері невисокий рівень активності, демонстративність, емоційна лабільність, дратівливість, низький поріг розвитку емоційних реакцій, схильність до зовнішнього відреагування, конфліктність, підозрілість, застрягання на переживання, вольова нестійкість, егоцентричність, вибірковість у самоподачі, поверхневість, ригідність настанов, спрощеність інтересів та ціннісних орієнтирів. 7. Наявні у ОСОБА_6 індивідуально-психологічні властивості відображаються у його повсякденній діяльності та суттєво не впливають на його поведінку. ОСОБА_6 не виявляє таких індивідульно-психологічних властивостей, які б були виражені яскраво та мали суттєвий вплив на його поведінку на період правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється. 8. Наявні у ОСОБА_6 індивідуально-психологічні властивості суттєво не вплинули на його поведінку під час вчинення правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється. 13. Психологічний стан ОСОБА_6 на період вчинення правопорушення суттєво не вплинув на його поведінку під час вчинення правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється. Крім того, з висновку судово-психіатричного експерта, з розділу: «Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об`єктів експертизи», вбачається, що у наданих для експертизи матеріалах відсутні об`єктивні дані про тривале та систематичне вживання підекспертним протягом останніх років алкогольних напоїв та наркотичних речовин з формуванням психічної та фізичної залежності від них. На обліку в лікаря-нарколога підекспертний не перебував, у стаціонарах наркологічного профілю не лікувався. Під час лікування в соматичних стаціонарах в 2015 р. та в 2019 р. у підекспертного в якості супутньої патології не описувалося ознак алкогольної та наркотичної залежності, абстинентної симптоматики. При теперішньому клінічному обстеженні в підекспертного також не виявлено ознак алкогольної та наркотичної залежності, абстинентної симптоматики, змін особистості за алкогольним та наркоманічним типами. У теперішній час підекспертний не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. При теперішньому клінічному обстеженні у підекспертного виявлені наступні особливості психіки: невисокий рівень активності, сповільнення загального психомоторного темпу, нестійкість настрою, афективна лабільність, фіксованість та застрягання на негативних переживаннях, демонстративність, ригідність, вибірковість у самоподанні, впертість у відстоюванні власної позиції, незначне зниження мнестичних функцій, поверхневість, спрощеність інтересів та ціннісних орієнтирів. Вищезазначені розлади психіки підекспертного супроводжуються скаргами на періодичний головний біль, запаморочення, загальну слабкість зниженням працездатності, порушення сну, коливаннями артеріального тиску, а також виявленими при неврологічному обстеженні ознаками дисциркуляторної атеросклеротичної енцефалопатії І ст. з вестибулярною недостатністю. Сукупність вищезазначених розладів психіки підекспертного, з урахуванням анамнестичних даних, відповідає діагностичним критеріям органічного ураження головного мозку поєднаного (травматично-нейроінфекційно-судинного) ґенезу з церебрастенічним синдромом (згідно з МКХ-10, шифр F 06.6). Водночас, наявні в підекспертного психічні розлади виражені не значною мірою, не супроводжуються грубими порушеннями уваги, мислення, інтелекту, мнестичних функцій, критичних здібностей, труднощами у підтриманні міжособистісних взаємовідносин, продуктивними психотичними розладами (маячним переживаннями, розладами сприйняття), ознаками порушеної свідомості. Отже, за своїм психічним станом у теперішній час підекспертний може усвідомлювати свої дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Згідно з наданими для експертизи матеріалами, а також результатами теперішнього клінічного обстеження, в період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого підекспертний підозрюється (12.07.2019 р.), він не знаходився у стані психозу, недоумства, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, та за своїм психічним станом у зазначений період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Про це свідчить те, що у нього в зазначений період часу було збережене орієнтування в оточуючому, його поведінка залишалася активною, цілеспрямованою, його дії співвідносилися з реальною ситуацією, носили достатньо послідовний та поетапний характер, в його поведінці не спостерігалось ознак маячні, розладів сприйняття, порушеної свідомості; в подальшому підекспертний у своїх свідченнях достатньо детально відтворював обставини того, що сталося. Крім того, в наданих для експертизи матеріалах відсутні дані про наявність у підекспертного розладів психічної діяльності психотичного рівня у періоди часу: безпосередньо попередній перед періодом правопорушення, в скоєнні якого підекспертний підозрюється, та в період часу, наступний за періодом правопорушення, в скоєнні якого підекспертний підозрюється; під час медичного огляду підекспертного 13.07.2019 р. у Київській міській клінічній лікарні № 3 консультації лікарем-психіатром йому не призначалися, на обстеження та лікування в психіатричні стаціонари він не направлявся. Посилання підекспертного під час теперішнього клінічного обстеження, на наявність в нього «галюцинацій» («голосів» та «видінь»), суїцідальних думок, носять ізольований, клінічний неправдоподібний характер, надаються підекспертним у достатньо демонстративній та стереотипній формі, не знаходили та не знаходять свого відображення в поведінці підекспертного., яка залишається правильною, впорядкованою, зі збереженням обраної лінії поведінки, адекватним самообслуговуванням, не супроводжувалися іншими хворобливими переживаннями та відчуттями, які у своїй сукупності були б достатніми для відтворення цілісної клінічної картини психотичного стану, тому їх слід розцінювати, як прояви установчої поведінки (т. 1 а.п. 236-246).

Призначення покарання
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання колегія суддів, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Так, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. ст. 66, 67 КК України, колегією суддів не встановлено.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, у скоєному не розкаявся), колегія суддів вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, а також не знаходить підстав для призначення покарання, наближеного до мінімальної санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченими нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 12 липня 2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: змив РБК з підлоги та контрольний зразок; зрізи нігтів з правої та лівої рук; змиви з правої та лівої рук, які поміщені до паперових конвертів з печаткою «Для пакетів» та підписами понятих, що приєднані до матеріалів кримінального провадження знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: