У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зі слів не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
Як зазначено в клопотанні, в середині грудня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував в м. Тернопіль, виник злочинний намір, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, із заподіянням фізичних страждань та із застосуванням зброї.
Реалізуючи свій злочинний намір, 18 грудня 2020 року, близько 19.00 год., ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме: на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, за допомогою транспортних засобів марки «INF1NIT1 QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA ОСТАVIА», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER». д.н.з. НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 , перебуваючи неподалік готельно-ресторанного комплексу «Диканька», що розташований за адресою: вул. 15 Квітня, ЗА в м. Тернопіль, шляхом блокування умисно та примусово зупинили транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_5 , яким рухались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, ОСОБА_16 за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, помістили ОСОБА_9 до транспортного засобу марки «INFІNІTI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , де він був позбавлений можливості його залишити та в якому надягнули на руки спецзасіб «кайданки», а ОСОБА_10 ,, всупереч її волі, наказали залишатися в транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 без можливості його залишити.
В подальшому, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 , марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 та марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 направилися до готельно-ресторанного комплексу «Галицький замок», що розташований по вул. Шумська, 22 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, де почали вимагати у ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 800000,00 доларів США із систематичним погрозами вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_10 , істотно обмеживши при цьому у праві пересування у місці, де вони не бажали перебувати.
Надалі, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, вищезазначені особи, діючи за попередньою змовою, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 разом із ОСОБА_9 , який був позбавлений можливості його залишити, направилися до спортивного залу, що розташований за адресою: вул. Леся Курбаса, 11 в м. Тернопіль, а ОСОБА_10 примусово залишилась в транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 поблизу готельно-ресторанного комплексу «Галицький замок», що розташований по вул. Шумська, 22 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, де знаходилась близько до 00.00 год.-00:00 год. 19 грудня 2020 року.
Продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, вищезазначеними автомобілями направилися до моста над залізничною колією, що знаходиться неподалік торгово-розважального центру «Подоляни» за адресою: вул. Текстильна, 284 в м. Тернопіль, де ОСОБА_9 наказали проти його волі пересісти в транспортний засіб марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 , де він був позбавлений можливості його залишити та знаходився близько п`яти годин.
В подальшому, вищезазначені особи, за попередньою змовою групою осіб, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а сам: на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, на транспортних засобах направилися до кар`єру, який знаходиться в с. Лозова Тернопільського району Тернопільської області, де, надівши на голову поліетиленовий пакет, продовжили вимагати у ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 800000,00 доларів США із систематичним нанесенням ударів по тілу, що супроводжувалися демонстрацією та використанням (здійсненням чотирьох пострілів) предмету, які потерпілий сприймав, як вогнепальну зброю, та погрозами вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_10 , істотно обмеживши при цьому у праві пересування у місці, де він не бажав перебувати.
В цей час, продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, пересадили ОСОБА_10 , яка знаходилась в транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 поблизу готельно-ресторанного комплексу «Галицький замок», що розташований по вул. Шумська, 22 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, до транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , де вона була позбавлена можливості його залишити, та, всупереч її волі, перевезена до номеру № 310 готелю «Версаль», що розташований за адресою: вул. Львівська, 34 в м. Тернопіль, де була істотно обмежена у праві пересування у місці та перебувала під наглядом близько до 07.00 год. 19.12.2020.
Надалі, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, вищезазначені особи, діючи за попередньою змовою, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме: на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER» д н з НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 разом із ОСОБА_9 , який був позбавлений можливості залишити транспортний засіб, направилися до будівлі спортивного залу, що розташований за адресою: вул Леся Курбаса, 11 в м. Тернопіль, де він знаходився близько до 06.30 год. 19 грудня 2020 року та був виявлений працівниками правоохоронних органів.
Слідчий також вказав, що в середині грудня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував в м. Тернопіль, виник злочинний намір, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, поєднане із погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір, 18 грудня 2020 року, близько 19.00 год., ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 , перебуваючи неподалік готельно-ресторанного комплексу «Диканька», що розташований за адресою: вул. 15 Квітня, ЗА в м. Тернопіль, шляхом блокування умисно та примусово зупинили транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 , яким рухались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, помістили ОСОБА_9 до транспортного засобу марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , де він був позбавлений можливості його залишити та в якому надягнули на руки спецзасіб «кайданки», а ОСОБА_10 , всупереч її волі, наказали залишатися в транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 .
В подальшому, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 , марки «HYUNDAI TUCSON», д н з НОМЕР_4 та марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 направилися до готельно-ресторанного комплексу «Галицький замок», що розташований по вул. Шумська, 22 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, де почали вимагати у ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 800000,00 доларів США із систематичним погрозами вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_10 .
Надані, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, вищезазначені особи, діючи за попередньою змовою, за допомогою транспортних засобів марки «INF1MIT1 QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA ОСТА VIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 разом із ОСОБА_9 направилися до спортивного залу, що розташований за адресою: вул. Леся Курбаса, 11 в м. Тернопіль. Після цього, продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, вищезазначеними автомобілями направилися до моста над залізничною колією, що знаходиться неподалік торгово-розважального центру «Подоляни» за адресою: вул. Текстильна, 284 в м. Тернопіль, де ОСОБА_9 наказали пересісти в транспортний засіб марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 , де він був позбавлений можливості його залишити та знаходився близько п`яти годин.
В подальшому, вищезазначені особи, за попередньою змовою групою осіб, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме: на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, на транспортних засобах направилися до кар`єру, який знаходиться в с. Лозова Тернопільського району Тернопільської області, де, надівши на голову поліетиленовий пакет, продовжили вимагати у ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 800000,00 доларів США із систематичним нанесенням ударів по тілу, що супроводжувалися демонстрацією та використанням (здійсненням чотирьох пострілів) предмету, які потерпілий сприймав, як вогнепальну зброю, та погрозами вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_10 .
Надалі, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, вищезазначені особи, діючи за попередньою змовою, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 разом із ОСОБА_9 , який був позбавлений можливості залишити транспортний засіб, направилися до будівлі спортивного залу, що розташований за адресою: вул. Леся Курбаса, 11 в м. Тернопіль, де він знаходився близько до 06.30 год. 19 грудня 2020 року та був виявлений працівниками правоохоронних органів.
Крім цього досудовим розслідуванням встановлено, що в середині грудня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у м.Тернопіль, виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами.
Реалізуючи свій злочинний намір, 18 грудня 2020 року, близько 19.00 год., ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 та марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 , перебуваючи неподалік готельно-ресторанного комплексу «Диканька», що розташований за адресою: вул. 15 Квітня, ЗА в м. Тернопіль, шляхом блокування умисно та примусово зупинили транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 , яким рухались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, помістили ОСОБА_9 до транспортного засобу марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , де він був позбавлений можливості його залишити та в якому надягнули на руки спецзасіб «кайданки», а ОСОБА_10 , всупереч її волі, наказали залишатися в транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 без можливості його залишити.
В подальшому, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, за допомогою транспортних засобів марки «INFINITI QX56», д.н.з. НОМЕР_1 , марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , марки «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_3 , марки «HYUNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_4 та, не маючи дозволу на право керування вказаним транспортним засобом і всупереч волі власника, не маючи, ні дійсного, ні уявного права на вказаний транспортний засіб, умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно заволодівши транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 , направилися до готельно-ресторанного комплексу «Галицький замок», що розташований по вул. Шумська, 22 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, маючи таким чином реальну можливість користуватись викраденим, тобто керувати даним транспортним засобом (здійснювати рух на ньому).
Надалі, продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, близько до 00.00 год.-01.00 год. 19 грудня 2020 року, ОСОБА_16 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, пересадили ОСОБА_10 до транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , а транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_6 залишили поблизу готельно-ресторанного комплексу «Галицький замок», що розташований по вул. Шумська, 22 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, де він був виявлений працівниками правоохоронних органів.
20.12.2020 старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 189 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції Закону України №875-ІХ від 03.09.2020).
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжким злочинами та узв"язку з цим існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, посилаючись на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий вказав про наявність підстав не визначати розмір застави при постановленні щодо ОСОБА_4 ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч..2 ст.189 КК України, із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Розгляд клопотання слідчим суддею розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, запевняв, що не буде ухилятися від слідства та суду .
Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 категорично заперечували проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України у зв`язку з невстановленням досудовим розслідуванням причетності ОСОБА_4 до вказаних злочинних діянь. Вважаючи, що прокурором в судовому засіданні не доведені вказані у клопотанні слідчим ризики та з урахуванням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , у якого діагностовано хворобу Лайма та виключно позитивних характеризуючих даних про особу ОСОБА_4 , які надані громадськими організаціями щодо його громадської та волонтерської діяльності, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.
В порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 був затриманий 19.12.2020. 20.12.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 189 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції Закону України №875-ІХ від 03.09.2020).
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб і таким, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та із застосуванням зброї; вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненій за попередньою змовою групою осіб та з погрозою вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та предметом якого є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 189 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції Закону України №875-ІХ від 03.09.2020), в тому числі за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Крім того, на думку слідчого судді в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .
Про наявність (існування) ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, злочини ОСОБА_4 вчинено із корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань та із застосуванням зброї. Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе в будь-який момент залишити місце проживання й виїхати до іншої місцевості, де переховуватись від органів досудового розслідування, перебуваючи на свободі, і далі продовжити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, а також незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших фігурантів даного кримінального провадження.
Органом досудового розслідування також обгрунтовано недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме в разі застосування до ОСОБА_4 таких запобіжних заходів як домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти спілкуванню підозрюваного з іншими учасниками злочинів, здійсненню останнім впливу на свідків та потерпілих з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання підозрюваним ОСОБА_4 виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій у справі за надуманими приводами, що призведе до необґрунтованого затягування строків проведення досудового розслідування.
Зважаючи на обгрунтованість підозри та ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, та дотримання строків кримінального провадження.
Захисниками у судовому засіданні долучено консультативні довідки, дослідженням яких встановлено, що у липні 2020 року ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою, за наслідком чого останньому було встановлено діагноз - Хвороба Лайма, шкірна форма, мігруюча еритема, середньої тяжкості, серопозитивна, разом з тим підтверджень результатів лікування протягом 2020 року, як підтверджуючих даних про неможливість такого лікування в умовах тримання під вартою, слідчому судді надано не було.
Слідчий суддя також бере до уваги надані громадськими організаціями «Автомайдан», «Штаб Національного Спротиву Збаразького району», Центром громадського моніторингу та аналітики, Тернопільською обласною організацією національної спілки художників України, позитивні характеристики про особу ОСОБА_4 , проте, за наявності обгрунтованої підозри останнього у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів з такими кваліфікуючими ознаками як вчинення їх у співучасті за попередньою змовою групою осіб, а також з корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіяння потерпілому фізичних страждань та із застосуванням зброї, на переконання слідчого судді, навіть позитивні характеристики особи ОСОБА_4 щодо його громадської та волонтерської діяльності, не усувають існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Поряд з цим слідчий суддя також враховує відсутність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного офіційного місця роботи, та, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, мотив та спосіб їх вчинення.
За наведених обставин, дані про вік, репутацію та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні тяжких та особливо злочину та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не дають підстав застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки застосування такого запобіжного заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованоїпрактики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Перевіряючи наведені в судовому засіданні доводи сторони захисту щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 189 КК України ( в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції Закону України №875-ІХ від 03.09.2020), слідчий суддя зазначає, що надані слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_4 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Враховуючи викладене, зазначені стороною захисту аргументи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, є безпідставними .
При цьому слідчий суддя, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Слідчий суддя також враховує, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту , зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
За наведених обставин, твердження захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не можуть бути прийняті слідчим суддею, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного.
Обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак в цій частині клопотання слідчого підлягає задоволенню.
За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Так, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.
Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до п.3 ч.5 ст.182КПК України здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 , що підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, покладених на нього обов`язків, а тому приходить до висновку, про необхідність визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст..ст.177, 178,183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 17 год. 45 хв. 19 грудня 2020 року до 23 год. 59 хв. 15 лютого 2021 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 лютого 2021 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним,в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1