Провадження 11-кп/824/1519/2021 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар- ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві виділені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 21 лютого 2021 року, включно.

Дане рішення мотивовано тим, що прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 указав, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є необґрунтованим, а ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що до обвинуваченої ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її постійної реєстрації, що, на думку захисника, дозволить уникнути існування вищезазначених ризиків, оскільки переховування від органів досудового розслідування та/або суду можливо уникнути шляхом покладення обов`язку носити електронний браслет; ризик незаконного впливу на свідків, які є працівниками поліції та які знаходяться в м. Києві, або ж свідка, який проживає в Миколаївській області, також буде відсутній, оскільки остання буде знаходиться в Закарпатській області та буде носити електронний браслет. Також вважав, що ОСОБА_8 буде позбавлена можливості вчиняти дії, передбачені п.п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки буде знаходиться під постійним контролем працівників правоохоронних органів. Просив скасувати оскаржувану ухвалу та змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем її реєстрації з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю, або в разі відмови у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 прожиткових мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий розмір застави не буде надмірним для обвинуваченої ОСОБА_8 .

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою було вирішено на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_8 . При оцінці даного ризику, колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення злочину, який поставлений у вину обвинуваченій. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який є умисним злочином проти власності, вказаний злочин був вчинений обвинуваченою в період звільнення її від відбування покарання за аналогічний злочин на підставі ст. 75 КК України, крім того, обвинувачена має судимість за злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, за який їй було призначено покарання у виді штрафу та який був вчинений до вчинення даного злочину, за який ОСОБА_8 на даний час тримається під вартою. Обраний запобіжний захід у виді тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою, на думку колегії суддів, здатний у повній мірі запобігти зазначеному вище ризику.

Посилання захисника на наявність міцних соціальних зв`язків, та наявність місця реєстрації, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність дочки, яка на даний час народила дитину не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючий ризик.
Також, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченої від суду. При цьому указаний ризик, на думку колегії, є значним. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченій у випадку доведеності її вини у вчиненні інкримінованого їй злочину. При оцінці даного ризику колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення злочину, поставленого у вину обвинуваченій, а також існування реальної можливості переховуватись враховуючи ситуацію, яка існує в державі, у тому числі і ту, яка викликана зовнішнім втручанням іншої держави. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачена протягом 2019-2020 років за місце реєстрації не проживала.

Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченої від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу. Обраний запобіжний захід у виді тримання обвинуваченої під вартою, на думку колегії суддів, здатний в повній мірі запобігти можливості обвинуваченої переховуватись від суду.

Також, на думку колегії суддів, відсутні підстави для зміни розміру застави, яка була визначена обвинуваченій, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, оскільки вказаний розмір застави було визначено судом з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, даних щодо наявності ризиків та з урахуванням майнового стану обвинуваченої. Саме зазначений розмір застави, на думку колегії суддів, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Враховуючи викладене, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 до 21 лютого 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4