Справа № 452/2578/20
Провадження № 1-кп/452/420/2020
ВИРОК
іменем України

30 грудня 2020 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000065 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, раніше судимого, останній раз 22.09.2020 року Самбірським міськрайонний судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання із випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, на засудженого покладено обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 22 липня 2020 року біля 11:00 год., перебуваючи у м. Самборі, Львівської області, пл. Ринок, під час розмови зі своїм товаришем ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, з метою заволодіння чужим майном зловживаючи довірою ОСОБА_5 попросив для власного користування його мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 3199 гривень, який пообіцяв в подальшому ввечері віддати, проте даний телефон не повернув та одразу після того, пішов та здав вищевказаний телефон у ломбард «Скарбниця», що за адресою: м. Самбір, Львівська область, пл. Ринок 26/4, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав та показав, що у нього поламався власний телефон і 22.07.2020 року біля 11.00 год. зустрівши на площі Ринок м. Самбора свого товариша ОСОБА_5 , попросив у нього позичити йому телефон, на що той погодився. Ввечері того дня він повинен був повернути йому цей телефон, однак обманув його і телефон не повернув. У ломбард він здавав телефон під своїм прізвищем. Шкода потерпілому не відшкодована. У вчиненому кається.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, його винуватість стверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , даними в судовому засіданні про те, що числа вказаного в обвинувальному він на прохання обвинуваченого позичив йому свій телефон, той обіцяв в подальшому повернути. Говорив, що має вирішити певні справи. Коли поцікавився у обвинуваченого про свій телефон, він повідомив, що здав його в ломбард. Із даного приводу звернувся із заявою до поліції. Телефон йому не повернуто, грошові кошти за нього не компенсовано, тому просить або повернути телефон, або компенсувати його вартість.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не знаходиться, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту в порядку виконання вироку.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя