Провадження №11-сс/801/58/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року,
якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 19.11.2020, в порядку ст.303, 304 КПК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

07.12.2020 адвокат ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_9 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 19.11.2020 постановою слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000520 від 07.02.2018 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в діях водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На думку адвоката ОСОБА_8 вищевказана постанова є не законною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки закриття кримінального провадження ґрунтується на висновках експертів з якими адвокат ОСОБА_8 не погоджується, оскільки на думку сторони захисту вони є невірними, упередженими та спотвореними з підстав зазначених в поданій скарзі.
В скарзі адвокат ОСОБА_8 звертає увагу на те, що винесені первинні висновки експертів є неповними проведені на низькому професійному рівні без посилення на фізичні та механічні ознаки, їх трасологічне походження, а також винесені на вибіркових доказах та суперечливих поясненнях водія ОСОБА_10 і свідка ОСОБА_11 і безпідставно відхилених прямих доказів, що мають важливі значення для встановлення об`єктивної істини, зокрема наслідків дорожньо-транспортної пригоди з ухилом уникнення відповідальності водія ОСОБА_10 і протиправного звинувачення потерпілого, в події, яка відбулась 22 грудня 2017 року біля 21 години 35 хвилин на проти будинку АДРЕСА_1 .
Також, в поданій скарзі адвокат висловлює свої обгрунтування щодо методик проведення механізму ДТП, які на його думку є правильними, а саме 10.1.06, 10.1.08, 10.1.13, 10.1.19.
У зв`язку з викладеними обставинами, на думку адвоката ОСОБА_8 у діях судових експертів під час складання зазначених висновків вбачаються порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону, згідно з яким судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.
Адвокат ОСОБА_8 звернув також увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження неодноразово скасовувалась, зокрема в останнє 23.09.2019 ухвалою Вінницького апеляційного суду. В даній ухвалі було зазначено обставини, які стали підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та недоліки, які необхідно було усунути слідчому, однак останній жодних слідчих дій після скасування постанови про закриття кримінального провадження не вчинив та виніс аналогічну постанову змінивши лише дату її винесення.
На думку адвоката ОСОБА_8 винесені постанови слідчих про закриття кримінального провадження ґрунтуються на одних і тих же доказах, вимоги суду не виконуються і не вживаються дії на розкриття правопорушення. На підставі викладеного просив його скаргу задовольнити.
У судовому засіданні в суді першої інстанції адвокат ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_9 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_9 з підстав наведених в поданих ним запереченнях.
Експерт ОСОБА_12 суду пояснив, що ним при проведенні експертизи було враховано вагу транспортного засобу марки «МАЗ» та обстановку на дорозі, а саме слідову картину транспортних засобів, а також осип при зіткненні транспортних засобів. Сліди загального переміщення автомобіля вказувало на те, що транспортний засіб «МАЗ» на момент зіткнення перебував у нерухомому стані, а транспортний засіб «БМВ» у русі. Також, при проведені експертизи враховувалось фото транспортних засобів, місце події та досліджувалось пошкодження транспортних засобів. Крім того, експерт пояснив, що при проведені експертизи він не керується Пленумами Верховного Суду, а керується методиками, які були зазначені у його висновку.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 19.11.2020, в порядку ст. 303, 304 КПК України відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 та ухвалити нову, якою задовольнити вимоги поданої ним скарги.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не надано правову юридичну оцінку всім доказам та наданих ним поясненням, не взято до уваги, визнаних допитаним експертом в судовому засіданні, допущених недоліків щодо неповноти винесених експертних висновків, а саме, що висновки експертами були винесені на тих доводах і доказах, які не відповідають дійсним обставинам ДТП, яка сталася 22.12.2017 року. Не надано юридичну оцінку протиправних дій слідчому, який допустив грубі порушення в неналежному розслідуванні вказаної кримінальної справи, умисно не виконав обов`язкові слідчі дії та спотворив дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди. Винесені первинні висновки експертів є неповні, проведені на низькому професійному рівні, а постанови слідчих про закриття кримінальної справи ґрунтуються на одних і тих же доказах, вимоги суду не виконуються, будь-які дії слідчим на встановлення осіб причетних до вчинення правопорушення не вживаються на розкриття кримінального правопорушення. Також ні слідчим, ні слідчим суддею, ні експертом не було взято до уваги вимоги Верховного Суду, щодо об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, що підтверджує приховування об`єктивної істини яка сталась 22.12.2017 року по вул. Київській на проти будинку №156, що у м. Вінниці.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Додав, що водій ОСОБА_10 фактично визнав себе винним у вчиненні ДТП, а відносно водія ОСОБА_9 адміністративне провадження закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Не було визначено гальмівну систему авто. Також ні він, ні потерпілий не були присутні при проведені експертизи, у справі відсутні будь-які речові докази. Також в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільне провадження за позовом ОСОБА_9 до підприємства «ЕкоВін» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в ході розгляду якої в задоволенні клопотання позивача було відмовлено в призначенні незалежної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи, з тих мотивів, що така експертиза повинна бути призначена в кримінальному провадженні. Натомість судом було призначено лише автотоварознавчу експертизу.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою. Зазначив, що у даному кримінальному провадженні проведено уже три експертизи, допитано усіх свідків, проведено відповідно слідчі експерименти.
Слідчий СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що зазначена ДТП сталася саме внаслідок перевищення швидкості водієм БМВ. Свідок ОСОБА_13 , яка є пасажиром автомобіля БМВ пояснила, що бачила автомобіль МАЗ за 163,8 метрів. Свідок ОСОБА_14 не допитувався, так як перебуває в м. Будапешт. Автомобілі БМВ та МАЗ, які є речовими доказами у справі були належним чином оглянуті, але не вилучалися.
Мотиви суду

Дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, пояснення слідчого, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи є, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства у відповідності до вимог розділу ІІІ КПК України шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).
Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.
Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, апеляційним судом було встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що Слідчим відділом Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області проводилося досудове слідство у кримінальному провадженні за №0000520 від 07.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 19.11.2020 року вказане кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в діях водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити йому прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
Своє рішення про закриття кримінального провадження за №0000520 від 07.02.2018 слідчий обґрунтував тим, що при перевірці доводів адвоката ОСОБА_8 щодо неповноти та необ`єктивності досудового розслідування, останні факти не знайшли свого підтвердження. Наданий представником потерпілого висновок судово-автотехнічного дослідження №4601/4602/4603/18-21 від 23.07.2019 року не являється новим доказом вини ОСОБА_10 , а лише дублює висновки автотехнічних експертиз, що були проведені в рамках розслідування даного кримінального провадження (висновок № 382 від 07.06.2018, проведеної експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України, та висновок №5859/5860/18-21 від 26.06.2019, проведеної експертом Вінницького відділення Київського НДІСЕ МЮ України).

Що стосується наданого адвокатом ОСОБА_8 пояснення ОСОБА_14 , який нібито був очевидцем даної події, вказав, що підтвердити або спростувати факт присутності ОСОБА_14 на місці ДТП, а також перевірити слідчим чи експертним шляхом його покази щодо достовірності механізму та обставин пригоди не представилося за можливе, так як останній, зі слів батька з січня 2019 року виїхав за межі України на постійне місце проживання.

Зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000520 було встановлено, що в діях водія автомобіля марки «МАЗ 5337 А2», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; порушення вимог п. п. 1.5, 12.3, 13.3 ПДР України водієм ОСОБА_9 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, так як згідно проведених експертних досліджень, для попередження зіткнення транспортних засобів у ОСОБА_9 не було необхідності застосування термінових заходів, при виконанні норм п. 12.3 Правил дорожнього руху України, він мав би технічну можливість попередити ДТП, тому в даній дорожній обстановці аварійна ситуація для водія ОСОБА_9 не була створена, і останній мав би можливість зупинити керований автомобіль «BMW Х5», щоб запобігти зіткненню транспортних засобів, тому безпосередньо його бездіяльність знаходиться у причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання ним же самим тілесних ушкоджень. Крім ОСОБА_9 ніхто з учасників даної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, передбачених диспозицією ст.286 КК України, не отримав, тому прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, керуючись ст. 110 , п.2 ч.1 ст. 284 КПК України,

Слідчий суддя суду першої інстанції приймаючи рішення щодо відмови в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 встановив та виходив з того, що у відповідності до матеріалів кримінального провадження з 22.12.2017 біля 21:35 години водій ОСОБА_9 керуючи автомобілем марки «BMW Х5», номерним знак Литовської Республіки « НОМЕР_2 », рухаючись по проїзній частині вулиці Київської в місті Вінниці, в напрямку вулиці С. Зулінського, в районі будинку № 158, не прийняв своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля аж до зупинки керованого транспортного засобу, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з зустрічним вантажним автомобілем марки «МАЗ 5337 А2», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який попередньо рухаючись у зустрічному напрямку, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч, однак зупинився на смузі руху автомобіля марки «BMW Х5», оскільки надавав перевагу у русі невстановленому слідством транспортному засобу, який виїжджав з прилеглої території будинку № 158.
З метою встановлення ступеню тяжкості отриманих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, в межах даного кримінального провадження було проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку якої ОСОБА_9 отримав травми у вигляді забою лівого колінного суглобу, гемартрозу: забою, підшкірної гематоми правого колінного суглобу: забою лівої кисті: опіку правої кисті 1-го ступеня 1%: розривів задніх рогів медіальних менісків обох колінних суглобів, переломів 4-ої п`ясткової кістки правої кисті та латерального виростка великогомілкової кістки лівого колінного суглобу. Вказані травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що свідчить про наявність наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Також встановлено, що в межах даного кримінального провадження було проведено судово-автотехнічну та автотехнічну, транспортно-трасологічну експертизи. Згідно висновку останньої експертизи № 5859/5860/18-21 від 26.06.2019 року в заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем "МАЗ" шляхом виконання ним норм вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП. В заданій дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_15 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, не встановлено. Аварійно небезпечна обстановка на дорозі 22.12.2017 по вул. Київській у м. Вінниці, яка призвела до зіткнення транспортних засобів, була створена водієм автомобіля "БМВ Х5" під керуванням водія ОСОБА_9 . Крім того, в даному висновку зазначено, що покази водія ОСОБА_9 в частині розташування автомобіля марки «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 відносно елементів дороги та перебування його у рухому стані на момент зіткнення є недостовірні з технічної точки зору.
Також відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №382 від 07.06.2018 в заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем "МАЗ". В дорожній ситуації, що склалась в діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП. В дорожній ситуації, що склалась в діях водія ОСОБА_15 , з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимог Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.
Так, у відповідності до ст.286 ч.1 КК України відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.
Об`єктивна сторона даного злочину включає наступні ознаки, а саме: 1) діяння, яке полягає в порушенні правил дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу; 2) обстановку; 3) наслідки у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесних ушкоджень; 4) причино наслідковий зв`язок між діянням і наслідком.
Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України, визнають особу, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право.
Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.
Відповідно до ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільне небезпечне діяння, вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину містить в собі чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину. Відсутність хоча б однієї з необхідних ознак свідчить про відсутність у діянні особи складу конкретного злочину.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками органу досудового слідства та слідчого судді, що в даному випадку відсутній в діях водія ОСОБА_15 склад злочину, передбачений ст.286 ч.1 КК України. А також про відсутність в даному випадку двох ознак об`єктивної сторони, а саме діяння, яке полягає в порушенні Правил дорожнього руху, оскільки експертами були зроблені висновки про відсутність в діях водія ОСОБА_15 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху. Крім того, водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем "МАЗ" шляхом виконання ним норм вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а також те, що саме дії водія ОСОБА_9 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП. А відсутність хоча б однієї з ознак об`єктивної сторони, в свою чергу виключає її наявність.
Також як було встановлено в ході судового розгляду слідчим суддею, що знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, постанови різних слідчих органу досудового слідства про закриття вказаного кримінального провадження неодноразово скасовувались, в останнє 23.09.2019 ухвалою Вінницького апеляційного суду. Зокрема, підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження стало те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова слідчого про призначення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 29.10.2018, внаслідок чого суд був позбавлений можливості достовірно встановити, які саме питання були постановлені перед експертом, та які матеріали надав слідчий. Також апеляційним судом було звернуто увагу, що з висновку експерта від 23.07.2019 про проведення автотехнічної, транспртно-трасологіної експертизи, яка проводилась на замовлення ОСОБА_8 , що з врахуванням свідчень ОСОБА_14 , в діях водія автомобіля МАЗ ОСОБА_10 вбачається порушення п.п.10.1, 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даною ДТП. Зазначене на схемі ДТП розташування автомобілів не відповідає іншим наявним у справі матеріалам, в тому числі результатам проведення слідчого експерименту та фото на яких зафіксовано розташування автомобіля МАЗ відносно подвійної суцільної лінії на дорожньому покритті, згідно яких водій ОСОБА_10 пересікає подвійну суцільну лінію та зрізає кут при здійсненні повороту, перекривши зустрічному транспорту чи зробив неможливим його об`їзд. Також апеляційним судом було звернуто увагу на відсутність доказів того, що автомобіль "МАЗ" під керуванням водія ОСОБА_10 після перетину подвійної суцільної лінії на момент зіткнення перебував у нерухомому стані, а з боку органу досудового слідства не було надано юридичної оцінки показам свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Проте, як було встановлено органом досудового слідства, що знайшло своє підтвердження в ході даного судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, в матеріалах кримінального провадження за №0000520 в томі №1 на арк. 252-254 наявна постанова слідчого ОСОБА_16 про призначення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 29.10.2018, в якій є перелік питань, що були поставлені перед експертом. У зв`язку з чим, суд не вбачає жодних перешкод у з`ясуванні питань, які були поставленні перед експертом.
Також в ході судового розгляду було досліджено схему ДТП та документи за результатом проведення слідчого експерименту, а також фото, однак жодних невідповідностей ні слідчим суддею, ні апеляційним судом встановлено не було.
У відповідності до показів водія ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та протоколів слідчих експериментів проведених за їх участі, що на момент зіткнення автомобіль марки «МАЗ» перебував в нерухомому стані, та у водія автомобіля марки «БМВ» - ОСОБА_9 було достатнього часу, щоб зупинити керований ним транспортний засіб. Зазначене також знайшло своє підтвердження у висновках проведених під час досудового слідства спеціалістами різних експертних установ, а саме, висновок за № 382 від 07.06.2018, який проведений експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України та висновок за №5859/5860/18-21 від 26.06.2019 проведений експертом Вінницького відділення Київського НДІСЕ МЮ України.
Крім того, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , яка на момент ДТП вона перебувала в якості пасажира в автомобілі «BMW Х5» під керуванням ОСОБА_9 , при цьому вказала, що «...перебуваючи в районі перехрестя з якоюсь вулицею, не доїжджаючи до зупинки «Меморіал Визволення», вона побачила як з зустрічної смуги руху, на їх смугу різко виїхав вантажний автомобіль типу «сміттєвоз»...», що є моментом виникнення небезпеки для водія ОСОБА_9 . Відповідно до протоколу огляду місцевості від 21.01.2020, відстань від початку розвороту тролейбуса поблизу зупинки громадського транспорту «Меморіал Визволення», до місця зіткнення автомобілів "МАЗ" та " BMW Х5" складає 163.8 метра, тобто при гальмівному шляху останнього 45.2-56.9 м., згідно висновку автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №5859/5860/18-21 від 26.06.2019, водій ОСОБА_9 тричі мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «МАЗ 5337 А2», тобто його бездіяльність призвела до зазначених висновків.
Так, у відповідності до положення ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції, що автотехнічна, транспртно-трасологіна експертиза від 23.07.2019, на замовлення ОСОБА_8 , проводилася поза межами даного кримінального провадження, без надання експерту оригіналів матеріалів кримінального провадження та без попередження його про кримінальну відповідальність за винесення неправдивого висновку, у зв`язку з чим, у суду виникають сумніви в належності та допустимості даного доказу.
Слідчим органу досудового слідства було вжито ряд заходів щодо виклику свідка ОСОБА_14 з метою проведення його допиту, однак при виїзді за місцем проживання ОСОБА_14 було з`ясовано, що останній знаходиться в м. Будапешт та коли повернеться, не відомо. Про вказані обставини стало відомо з пояснень наданих батьком останнього, що підтверджується дорученням слідчого ОСОБА_7 від 11.11.2020 та рапортом ст. ДОП Вінницького РВП майора поліції ОСОБА_18 .
А тому ОСОБА_14 в якості свідка під час досудового слідства взагалі не допитувався, клопотань від учасників події чи їх захисників з даного приводу до слідчого органу досудового слідства також не надходило. В матеріалах кримінального провадження лише наявна копія пояснень ОСОБА_14 , які відбирались безпосередньо адвокатом ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_9 , тобто є заінтересованою особою в наданні ОСОБА_14 свідчень в інтересах останнього.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав в наданні юридичної оцінки поясненням ОСОБА_14 , оскільки вони відбирались не в порядку передбаченому нормами кримінально-процесуального закону України, у зв`язку з чим в даному випадку виникають обґрунтовані сумніви в допустимості вказаного доказу. Викладені обставини свідчать про те, що слідчий був позбавлений можливості надати юридичну оцінку показам ОСОБА_14 , у співставленні з іншими фактично встановленими даними механізму та обставинами дорожньо-транспортної пригоди.
Встановлено, що слідчим під час проведення досудового розслідування належним чином були дослідженні вищевикладені обставини, в діях водія автомобіля марки «МАЗ 5337 А2», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 відсутні невідповідності вимогам ПДР України, які знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, а порушення вимог п. п.1.5, 12.3, 13.3 ПДР України водієм ОСОБА_9 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, так як згідно проведених експертних досліджень, для попередження зіткнення транспортних засобів, у ОСОБА_9 не було необхідності застосування термінових заходів, при виконанні норм п.12.3 Правил дорожнього руху України, так як він мав технічну можливість попередити ДТП, тому в даній дорожній обстановці аварійна ситуація для водія ОСОБА_9 не була створена, і останній мав би можливість тричі зупинити керований автомобіль «BMW Х5», щоб запобігти зіткненню транспортних засобів, тому безпосередньо його бездіяльність знаходиться у причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання ним же самим тілесних ушкоджень. За таких обставин, в діях водія ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Колегія судді вважає неспроможними доводи апеляційної скарги представника потерпілого, щодо упередженості висновків експертів та їх невідповідності дійсним обставинам справи та матеріалам кримінального провадження, оскільки, як було встановлено слідчим суддею, що знайшло своє підтвердження в ході даного апеляційного розгляду, відповідні експертизи проводились на підставі матеріалів кримінального провадження, крім того, остання експертиза проводилась за клопотанням сторони захисту із врахуванням всіх запитань, які були постановленні стороною захисту, також із вихідними даними, які були отриманні шляхом проведення ОМП та слідчих експериментів, які в свою чергу проводились за участю потерпілого ОСОБА_9 та його захисника.
При цьому, згідно протоколу проведення слідчого експерименту ні ОСОБА_9 , ні його адвокат не висловлювали будь-яких зауважень щодо проведення даної слідчої дії. Клопотання про проведення нового слідчого експерименту ОСОБА_9 виникла, лише тоді, коли було отримано, висновок судово-автотехнічної експертизи №5859/5860/18-21 від 31.10.2019, як уже зазначалось вище, яка була призначена за клопотання адвоката ОСОБА_9 , по запропонованих ним 22 питаннях, та в експертній установі ним же самим зазначеній.
Надані потерпілим ОСОБА_9 покази, викладені в протоколі слідчого експерименту від 17.10.2018 за його участі та участі його адвоката ОСОБА_8 про те, що « я не можу показати відстань на якій він був від автомобіля «МАЗ» в момент коли останній пересік подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, так як він цього не бачив, так як побачив вказаний автомобіль безпосередньо в момент зіткнення. А також не може показати темп руху автомобіля «МАЗ» до зіткнення».
При цьому колегія суддів вважає, що позиція адвоката потерпілого щодо проведення нового слідчого експерименту, є не що інше, як зміна показів, та введення слідства в оману для отримання необ`єктивного висновку експерта на свою користь, оскільки під час вище вказаного слідчого експерименту, вже встановлювалось параметри, які адвокат просить встановити знову, тому на даний час повторне їх встановлення буде не об`єктивним та невірним.
Також дані протиріччя на які вказував у своїй скарзі ОСОБА_8 спростовано показами експерта ОСОБА_12 наданими ним в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Під час огляду матеріалів кримінального провадження в ході судового розгляду як апеляційним судом, так і слідчим суддею суду першої інстанції встановлено, що слідчим під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні було допитано усіх свідків, розглянуто усі заявлені клопотання та проведенні усі заплановані слідчі дії для з`ясування обставин справи та надання належної правової оцінки.
Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження, порушення потерпілим ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, а саме отримання ним тілесних ушкоджень зазначених у висновку судово-медичної експертизи № 456 від 11.06.2018.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Апеляційного суду Вінницької області від 21.08.2018 року справа №127/16968/18, провадження №33/772/668/2018 постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення скасовано. Провадження закрито в зв`язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст.38 КУпАП.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Прийняття такого процесуального рішення можливе лише після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних слідчими органами.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 19.11.2020 року, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, перевіривши законність прийнятої слідчим постанови, обґрунтовано зазначив, що слідчий, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.
На думку колегії суддів, рішення слідчого є законним, оскільки викладені висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, підстави, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття достатньо вмотивовані, ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що орган досудового розслідування повно, всебічно та об`єктивно провів досудове розслідування, прийняв вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження, а слідчий суддя, належним чином перевіривши доводи скарги, обґрунтовано визнав її такою, що не підлягає задоволенню.
Ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 19.11.2020, в порядку ст.303, 304 КПК України залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4