Справа № 504/4046/20
Номер провадження 1-кс/504/1082/20
У Х В А Л А
04.12.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника-адвоката підозрюваної ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бендери Республіка Молдова, громадянки Республіки Молдова, освіта вища, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про судимість відсутні, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 .

В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001179 від 04.12.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання вбачається, що 03 грудня 2020 року, приблизно о 23 год., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, між ОСОБА_5 та її цивільним чоловіком ОСОБА_10 , під час перебування за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка.

В ході конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень її цивільному чоловікові ОСОБА_10 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , під час перебування у кухні будинку за вищевказаною адресою, умисно, протиправно, з використанням ножа, завдала 1 удар в область тулуба ОСОБА_10 , чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення в області лівого підребер`я з пораненням лівої долі печінки малого сальника головки підшлункової залози, які у відповідності до п. л) та п. о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Правовою кваліфікацією вказаного правопорушення є ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

04.12.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 04.11.2020р., в ході якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , де в будинку виявлено плями речовини бурого кольору та ніж, на якому наявні плями речовини бурого кольору;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.12.2020р.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.12.2020р.;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 04.12.2020р., в ході якого у ОСОБА_5 вилучено футболку сірого кольору, спортивні штани, сірого кольору, світло-рожеві шкарпетки;

-іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

Враховуючи, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або спотворити будь-яку із речей та доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник-адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання, при цьому підозрювана не заперечувала свою причетність до вказаного кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.

Оцінюючи заявлені у клопотанні ризики, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки підозрювана на території України не зареєстрована та перебуває нелегально, є громадянкою республіки Молдова, офіційно неодружена, немає на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не має легальних джерел доходу.

Вказані обставини також свідчать про ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ризик знищити або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є обґрунтованим, оскільки в ході досудового розслідування, на теперішній час, не встановлено місце знаходження інших можливих речових доказів.

Ризик впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що шляхом вмовляння, переконання чи погроз підозрювана може вплинути на них з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, під час судового розгляду.

З врахуванням вищевикладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність в обранні підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Обираючи підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насилля, слідчий суддя вважає, що встановлювати розмір застави є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 04.12.2020р. 09 год. 25 хв.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 02.02.2021р. 09 год. 25 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 02.02.2021 року.

Копію ухвали вручити підозрюваній, прокурору та захиснику негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1