Номер справи 289/2015/18
Номер провадження 1-в/289/67/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого 04.06.2019 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік,-
ВСТАНОВИВ:

В поданні орган пробації просить привести вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 04.06.2019 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VШ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом'якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 .
У судове засідання належним чином повідомлені (а.с.6,8) учасники судового провадження не з'явилися, від Радомишлького РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, просить подання задовольнити з підстав вказаних в ньому (а.с.11).
Прокурор направив електронною поштою заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує та просить задовольнити (а.с.9).
Враховуючи положення абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання без присутності належним чином повідомлених учасників судового провадження.
Дослідивши подання та матеріали особової справи № 33/2019 засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов до наступного висновку.
Вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 04.06.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Починаючи з 15.07.2019 ОСОБА_3 перебуває на обліку в Радомишльському РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області.
Призначений судом іспитовий строк закінчився 04.06.2020.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до санкції ч. 1 ст. 185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п'яти років.
Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Як слідує з подання органу пробації його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом'якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м'який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набрав законної сили 01.07.2020, мають зворотну дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, а визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п'яти років, однак, вироком суду до засудженого застосоване положення ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбуте, тому вирішення питання щодо приведення вироку суду від 04.06.2019 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII є недоцільним.
Додатково слід зазначити, що будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов'язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, а в разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.
За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення подання органу пробації.
Керуючись статтями 537 та 539 КПК України, ст. ст. 72, 74, 75, 78 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 04.06.2020 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом'якшення призначеного покарання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1