Справа №463/5145/20
Провадження №1-кс/463/2962/20
У Х В А Л А

24 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 22 травня 2020 року про закриття кримінального провадження та від 16 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 08.11.2019,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 22 травня 2020 року про закриття кримінального провадження та від 16 квітня 2020 року, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 08.11.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, просить такі скасувати.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 28.05.2020р. він отримав оскаржувані постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 22 травня 2020 року про закриття кримінального провадження та від 16 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 08.11.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Зазначає, що оскаржувані постанови є безпідставними та незаконними. Зокрема, слідчим не проведено повного, об`єктивного дослідження та оцінки всіх доказів, які стосуються цього кримінального провадження. Слідчий ОСОБА_4 приховує злочин, вчинений слідчим Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та не збирав докази, а натомість здійснював досудове розслідування з метою його закриття, що підтверджується формальним допитом слідчого ОСОБА_5 . Крім того, слідчим вже було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка була скасована слідчим суддею. Однак, в подальшому слідчий безпідставно виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим від 16.042020 та потворно постанову про закриття кримінального провадження від 22.05.2020р., не проводячи слідчо- розшукових дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів, відповідно до ст.223 КПК України. Також вважає, що неповнота досудового слідства полягає в відсутності його допиту в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому повідомив, що його неодноразово викликали для допиту в якості свідка однак він відмовився, оскільки вважає себе потерпілим. А тому на його думку є всі підстави для скасування оскаржуваних постанов.
Скаржник подану скаргу підтримав з мотивів та підстав наведених у такій.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд скарги, скерував матеріали кримінального провадження №0001223 від 08.11.2019, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000103 від 26.05.2016, приходжу до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови від 22 травня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0001223 від 08.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях слідчого Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, - закрито.

Частиною 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів кримінального провадження №0001223 від 08.11.2019, вбачається, що слідчим проведено перевірку даних за заявою ОСОБА_3 від 27.09.2019 про вчинення, на думку останнього, злочину передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. А саме на думку заявника, слідчий СВ Пустомитівського ВП ТУ НП у Львівській області ОСОБА_5 не виконав ухвали слідчого судді від 05.11.2018 та 29.05.2019, якими було зобов`язано слідчого розглянути заяву-клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій від 29.08.2018 у кримінальному провадженні №0001676 від 31.05.2016.

З об`єктивної сторони злочин передбачений ч.3 ст.382 КК України, полягає в умисному невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, вироку, рішення, ухвали чи постанови суду, що набрали законної сили або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення (наприклад, керівник підприємства відверто ігнорує рішення суду про заміну споживачеві придбаного ним неякісного товару на аналогічний товар належної якості). Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Встановлено, що в ході досудового розслідування слідчим було здійснено неодноразово виклики ОСОБА_3 , про що у матеріалах кримнального провадження є відповідні повістки про виклик та витяг з відкритих даних відстеження Укрпошти, який свідчить про те, що ОСОБА_3 не забрав повістки з поштового відділення. Крім того, у матеріалах кримінального провадження міститься рапорт оперуповноваженого відповідно до якого, вбачається що ОСОБА_3 відмовляється від допиту в якості свідка.

Допитаний в ході досудового розслідування, як свідок слідчий Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 надав, такі покази, в середині 2018 року на нього було подано скаргу на бездіяльність до слідчого судді Пустомитівського районного суду ОСОБА_6 від ОСОБА_3 . Скарга полягала в тому, що ОСОБА_3 , не було визнано потерпілим та не допитано свідків у кримінальному провадженні №0001676. Ухвалою від 05.11.2018 слідчим суддею Пустомитівського районного суду ОСОБА_6 було зобов`язано слідчого розглянути заяву-клопотання, подану ОСОБА_3 про проведення слідчих дій від 29.08.2018.

Після цього в 2019 році ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду ОСОБА_6 від 29.05.2019 слідчого ОСОБА_5 було зобов`язано повторно розглянути заяву клопотання ОСОБА_3 від 29.08.2018.

З огляду матеріалів кримінального провадження, встановлено, що слідчий ОСОБА_5 31.08.2018 виніс постанову, якою визнав ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001676 від 16.10.2015. Також ним розглянуто клопотання ОСОБА_3 про що повідомлено листом від 30.08.2018 р.(а.с.к/п.48). Клопотання скаржника частково задоволено та надано письмові вказівки працівникам ДОП допитати в якості свідка ОСОБА_7 , працівників сільської ради з приводу та обставин вище вказаного кримінального правопорушення.

На виконання доручення слідчого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові, проведено перевірку за заявою ОСОБА_3 , щодо неправомірних дій окремих працівників слідчого відділення Пустомитівського ВП ГУНП, в ході якого в діях слідчого не встановлено факту дисциплінарного проступку.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що 13 січня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття, яка була оскаржена ОСОБА_3 та скасована слідчим суддею.

Зокрема мотивами слідчого судді для задоволення скарги зазначено, що «слідчим не було проведено допит заявника. При цьому, у кримінальному провадженні не визначено процесуальний статус скаржника. У відповідності до положень ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до положень ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. На даний час слідчим постанова про відмову у визнанні потерпілим не винесена, потерпілий себе вважає таким і вимагає допиту саме в такому статусі.» Зазначено про необхідність в ході проведення досудового розслідування допитати ОСОБА_3 , усіх свідків (осіб), яким відомі обставини справи, дати їм належну правову оцінку, дослідити інші докази у справі, а також провести інші дії, в яких виникне необхідність у ході досудового розслідування.

На виконання даної ухвали слідчого судді, слідчим ОСОБА_4 доручено провести допит, як свідка ОСОБА_3 , такий був допитаний 10.04.2020 про що складено відповідний протокол. В ході допиту ОСОБА_3 повідомив, що вважає себе потерпілим, оскільки протиправними діями йому спричинено матеріальну та моральну шкоду, в тому покази бажає давати лише в якості потерпілого, а не свідка, тому просить його таким визнати.

16.04.2020 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Отже враховуючи наведене, вбачається що слідчим ДБР ОСОБА_4 проведено всі необхідні слідчі дії, не проведення яких стали підставою для скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження 13.01.2020 року.

А тому слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим ОСОБА_4 проведено повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування кримінального провадження №0001223 від 08.11.2019 та вірно встановлено, що в діях слідчого Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України не встановлено, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Враховуючи наведені факти та відсутність підстав для відновлення кримінального провадження, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги в частині скасування постанови від 16.04.2020р. про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 08.11.2019.
Керуючись вимогами ст.ст. 234, 235, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 22 травня 2020 року про закриття кримінального провадження та від 16 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 08.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 29.09.2020

Слідчий суддя ОСОБА_1