Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/732/18 Провадження № 1-кс/475/108/20
30.10.2020смт. Доманівка
В С Т А Н О В И Л А:
У скарзі заявник посилається на те, що 14.09.2017 р. перебуває звернення ОСОБА_2 в Доманівському РВ УМВС з заявою про порушення кримінального провадження за ст. 133 КК (1960 р.) за фактом невидачі зарплати, відмова в розрахунку, фальсифікацій записів в трудовій книжці ОСОБА_3 , керівництвом ВАТ Шляховий.
Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 13.09.2017 р. було зобов`язано Доманівський ВП внести відомості про кримінальне правопорушення, вчинене невідомою особою в період часу 1996-1999 р., щодо незаконної підробки офіційного документу, а саме: списку громадян-членів ВАТ Шляховий, які мали право на земельну частку (пай) до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
14.09.2017 р. розслідування зазначеного кримінального провадження доручено старшому слідчому СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 21.01.2020 р. заяву ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Доманівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 задоволено.
Копію постанови ОСОБА_3 отримав лише 29 вересня 2020р., тому просив
поновити строк на оскарження постанови.
Не погодившись з висновком дізнавача СД Доманівського ВП ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до суду.
Скарга аргументована тим, що постанова дізнавача СД Доманівського ВП ОСОБА_4 винесена незаконно.
Слідство, на думку заявника, проведене не об`єктивно та не повно. Слідчий при прийнятті рішення про закриття провадження не взяв до уваги надані ним докази, взяв до уваги лише докази зацікавлених осіб. При проведенні допитів неповною мірою з`ясовував питання, що стосуються розслідування кримінального провадження.
Слідчий ОСОБА_4 не виконала вказівку слідчого судді від 09.11.2018 р. у справі №475/732/18 про витребування документів, допиту свідків згідно клопотання потерпілого ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_2
На думку, заявника ОСОБА_5 ОСОБА_3 слідчим взагалі нічого не зроблено для виявлення істини, розкриттю злочину, повного і обєктивного розслідування.
У зв`язку з чисельними, на думку ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , порушеннями законодавства при розслідуванні провадження він просив:
- визнати бездіяльність поліції з розкриттям двох злочинів протиправними;
- скасувати постанову про закриття провадження від 15.09.2020 р. дізнавача СД Доманівського Вп Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ;
- зобов`язати Доманівський ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області відновити досудове слідство по даному кримінальному правопорушенню;
- ініціювати відкриттю кримінального правопорушення відносно слідчого ОСОБА_4 згідно посадового злочину, передбаченого ст. 364, ст. 367 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_6 , ОСОБА_3 доводи скарги підтримали, просили задовольнити її у повному обсязі з підстав, що викладені у скарзі.
Дізнавач СД Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги.
Прокурор ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні скарги, вважає , що постанова дізнавача СД Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 15 вересня 2020 р. про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою, винесеною в межах її повноважень. Заявник пропустив строк звернення до суду зі скаргою.
Мотиви прийняття такого рішення слідчим суддею обґрунтовані наступним.
Положеннями статті 303КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Пунктом 1 ч. 1ст.303КПК України передбачена можливість оскарження заявником бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. При цьому слід зазначити про наявність зв`язку між обов`язком
слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Отже, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом поданої заявником заяви про порушення кримінальної справи.
Зважаючи на вищезазначене, слідчим суддею розгляду у даному провадженні підлягає лише питання законності винесення постанови про закриття кримінального провадження.
14.09.2017 р. розслідування зазначеного кримінального провадження доручено старшому слідчому СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 21.01.2020 р. заяву ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Доманівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 задоволено.
Заступник начальника ВП - начальник СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_8 доручив проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні 24 січня 2020 року старшому слідчому ОСОБА_9 .
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.7КПК України,зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження,до яких,зокрема,відносяться: верховенство права;законність;рівність перед законом ісудом;повага до людської гідності;доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень;змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;безпосередність дослідження показань,речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, у кримінально-правовому і кримінально-процесуальному значеннях подія злочину (подія кримінального правопорушення) це діяння особи, вчинення якого заборонено законом і яке законодавцем визнається злочином (кримінальним правопорушенням). В найбільш узагальненому визначенні подія злочину це вчинення злочину. Відсутність у діянні особи складу злочину означає одночасно і відсутність події злочину.
Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Лише за таких умов можливе належне виконання завдань кримінального провадження.
Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.
Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
За змістом статті 110 КПК України, постанова дізнавача має бути вмотивованою, тобто містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем ОСОБА_4 після отримання матеріалів не вчинено жодних слідчих дій та 15.09.2020року винесено оскаржувану постанову.
В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про повідомлення ОСОБА_3 про початок здійснення досудового розслідування сектором дізнання та саме дізнавачем ОСОБА_4 .
Так, ч. 1 ст. 77 КПК України, передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь дізнавача у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним
позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони,
заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Заявник вправі звернутися до слідчого судді із заявою про відвід особам, які беруть участь у кримінальному провадженні.Окрім того, особи, які беруть участь у справі вправі заявити самовідві Саттею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Здійснюючи функцію контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає факти, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття.
Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, є необґрунтованою та немотивованою, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.307 КПК України підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Заявник пояснив, що дійсно отримав копію постанови слідчого лише 29.09.2020року поштою. Підтвердження отримання заявником супровідного листа разом з постановою в матеріалах кримінального провадження відсутнє.
Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя
Поновити строк на оскарження постанови.
Скаргу задовольнити частково.
Копію ухвали направити ОСОБА_3 , дізнавачу та прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1