УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням ДФС України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
01.09.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням ДФС України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 21 серпня 2020 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 253 750 (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) грн.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, прокурор зазначає, що 21.08.2020, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення внесеного в ЄРДР за № 0000017, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучені грошові кошти у сумі 253 750 (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, які мають значення для досудового розслідування та слугують доказами у кримінальному провадженні.
У ході зазначеного обшуку особи, які займали вказане приміщення не змогли надати відповідні документи щодо походження коштів.
В ході проведення вказаного обшуку встановлено, що у зазначеному офісі знаходяться документи тіньової бухгалтерії, що свідчать про реальний обсяг реалізації напівфабрикатів, реєстраційні документи підконтрольних фізичних осіб підприємців, готівка від реалізації напівфабрикатів, комп`ютерне обладнання на якому зберігається інформація про фактичний обсяг реалізації напівфабрикатів.
23.07.2020 складено протокол огляду грошових коштів, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які являються засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому є доказами у кримінальному провадженні.
Вказані грошові кошти оглянуто, визнано речовими доказами, про що складено відповідні протокол огляду та постанову про визнання речовими доказами.
Прокурор вказує, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що грошові кошти, у сумі 253 750 (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Так, як зазначає прокурор, у ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Дніпро Вендор» (код 42699027) знаходиться на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Шевченківський район м. Дніпро), основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, директор ОСОБА_5 , (іпн НОМЕР_1 ), головний бухгалтер ОСОБА_6 , (іпн НОМЕР_2 ) засновником даного підприємства є ОСОБА_7 (іпн НОМЕР_3 ) уродженець Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Розрахункові рахунки даного підприємства відкриті у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005. ТОВ «Київ Торг» (код 42630075) знаходиться на податковому обліку в ГУ ДПС м. Києва, Оболонський район, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, директор ОСОБА_8 , (іпн НОМЕР_4 ) головний бухгалтер ОСОБА_9 , (іпн НОМЕР_5 ) засновником даного підприємства є ОСОБА_7 (іпн НОМЕР_3 ) уродженець Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Розрахункові рахунки даного підприємства відкриті у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.
Крім того встановлено що підприємство ТОВ «Єрмак Голд» (код 36166843) знаходиться на податковому обліку у Офісі великих платників податків ДПС, основний вид діяльності виробництво м`ясних продуктів та напівфабрикатів, директор ОСОБА_10 , (іпн НОМЕР_6 ) головний бухгалтер ОСОБА_11 , (іпн НОМЕР_7 ) засновником даного підприємства є ОСОБА_12 (іпн НОМЕР_3 ) уродженець Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Розрахункові рахунки даного підприємства відкриті у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.
Проведеним аналізом діяльності вищевказаних підприємств встановлено, що підприємствоа ТОВ «Дніпро-Вендор» (код 42699027) та ТОВ «Київ Торг» (код 42630075) являються підконтрольними та були створені ОСОБА_13 , з метою приховування реального обсягу реалізації напівфабрикатів під торговою маркою «Єрмоліно», через мережу торгівельних точок, та в результаті ухилення від сплати податку на прибуток ТОВ «Єрмак Голд» (код 36166843).
В ході проведеного аналізу податкової звітності підприємства ТОВ «Дніпро-Вендор» за 2019 рік встановлено придбання напівфабрикатів у ТОВ «Єрмак Голд» на суму 30 786 125 грн., у 2020 році встановлено придбання напівфабрикатів у ТОВ «Єрмак Голд» на суму 184 638 857 грн. При цьому ТОВ «Дніпро-Вендор» звітувало у 2019 році з податку на прибуток із збитками, а у 2020 році взагалі не звітувало.
Крім того встановлено, що ТОВ «Київ Торг» відображено у податковій звітності за 2019 рік придбання напівфабрикатів у ТОВ «Єрмак Голд» на суму 46 972 645 грн., у 2020 році на суму 196 707 168 грн. Проте ТОВ «Київ Торг» звітувало у 2019 році з податку на прибуток із збитками, а у 2020 році взагалі не звітувало.
Присутній у судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав у ньому наведених.
Присутній у судовому засіданні представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку прямо заборонено слідчому вилучати грошові кошти. Крім того, вказував, що вилучені грошові кошти є торговою виручкою Дніпровської філії №2 ТОВ «ДНІПРО-ВЕНДОР» від реалізації продуктів у торговельній мережі за період 20 серпня 2020 року, яка була передана до офісу товариства вранці 21.08.2020 та призначена до інкасації представникам «УкрСиббанку» для зарахування на поточний рахунок ТОВ «Дніпро Вендор», що підтверджується копіями Z-звітів. Зазначав, що вилучені грошові кошти не є доказом, в розумінні ст. 84 КПК України, оскільки предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є господарські операції між ТОВ «Синтез-профіт» та ТОВ «Єрмак голд» у 2015-2016 роках та оподаткування їх результатів. Звертав увагу слідчого судді на те, що вважає дії органу досудового розслідування тиском на ТОВ «Дніпро Вендор», спрямованим на перешкоджання його законній господарській діяльності, посилаючись на те, що аналогічна ситуація з обшуком та вилученням грошових коштів мала місце 27.07.2020 і незважаючи на винесення слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти, вказані кошти товариству повернуто так і не було. Надав слідчому судді письмові заперечення та копії документів на підтвердження власної позиції.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши в сукупності долучені прокурором до клопотання матеріали, а також матеріали, надані представником володільця тимчасово вилученого майна слідчий суддя прийшов до висновку про те, що при зверненні з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурором не доведено, що вилучені грошові кошти були отримані від внаслідок вчинення кримінального правопорушення та, відповідно, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя звертає окрему увагу на те, що, як вбачається з наданих адвокатом ОСОБА_4 документів, вилучені грошові кошти є торговою виручкою Дніпровської філії №2 ТОВ «ДНІПРО-ВЕНДОР» від реалізації продуктів у торговельній мережі за період 20 серпня 2020 року.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне відмітити, що з витягу з ЄРДР, долученого до матеріалів клопотання не вбачається, що предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000017 є діяльність ТОВ «Дніпро Вендор».

За таких обставин, зважаючи на те, що прокурором не було доведено що вилучені грошові кошти можуть бути використані у якості доказу у кримінальному провадженні №0000017, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням ДФС України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 21 серпня 2020 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 негайно повернути володільцю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 14 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1