УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в:
25 червня 2020 року ОСОБА_2 посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, через ДУ «Київський слідчий ізолятор», звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань та просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб виконати рішення суду, внести відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2019 року, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено, та зобов`язано уповноважену особу Шевченківського УП ГУ НП У м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_2 від 20 серпня 2019 року, розпочати розслідування та через 24 годин з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, на його неодноразові запити щодо надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відповіді не надходили, а відтак ухвала суду від 02 вересня 2019 року не виконана та відповідні дані про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 383, ст. 384 КК України не внесені, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.

Так, статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Обґрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_2 вказує, на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невиконанні судового рішення, яким орган досудового розслідування зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та одночасно просить усунути таку бездіяльність шляхом зобов`язати уповноважених осіб внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що викладені у його скарзі.

При цьому, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 532 КПК України набрала законної сили та обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

В той же час, згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням вищевказаних норм, а також враховуючи, що фактично питання, яке порушується у скарзі ОСОБА_2 , зокрема, щодо зобов`язання внести в ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, вирішено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 02 вересня 2019 року та дана ухвала підлягає обов`язковому виконанню, необхідності у повторному вирішенні даного питання немає, а відтак вимоги ОСОБА_2 , не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 , що підстави та наслідки невиконання судового рішення передбачено статтею 382 КПК України.

У зв`язку з викладеним вище, оскільки слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб, щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак не вказує який саме орган досудового розслідування допустив оскаржувану бездіяльність, у зв`язку з чим не можливо встановити бездіяльність якого органу оскаржується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1