Справа №718/812/17
Провадження №1-кп/718/70/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2 кримінальне провадження № 0000346 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2016 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,-
ВСТАНОВИВ:
03 травня 2016 року біля 03:00год. в с. Тисовець Сторожинецького району Чернівецької області, неповнолітній ОСОБА_3 скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника транспортного засобу «Citroen jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що знаходився на дорозі біля господарства ОСОБА_5 , відчинив незамкнені водійські дверцята даного автомобіля, сів за кермо, завів двигун за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання, та рушив з місця події у с. Крутеньке Хотинського району Чернівецької області, де в подальшому розукомплектував вказаний автомобіль, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 225000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому показав, що 3 травня 2016 року біля 03 години приїхав додому. По дорозі зустрів ОСОБА_3 , який спочатку не хотів йти до нього, а потім зайшов. Свій автомобіль залишив біля огорожі. Згодом його друг та ОСОБА_10 пішли. Всі ключі були на в`язці, у дверях в хаті. Вранці не було ні ключів, ні автомобіля. Він викликав поліцію. Автомобіль знайшли у Хотинському районі розібраний, він коштує 225000 гривень. Також, потерпілий через канцелярію суду подав заяву в якій вказав, що він примирився з обвинуваченим і він відшкодував йому повністю моральну та матеріальну шкоду. Просив позов про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду. Вказав, що претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_3 не має.
Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена повністю зокрема, показами потерпілого, безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 17.05.2016 року (а. с. 1-2)
-згідно висновку експерта № 2273 від 24.01.2017 року середня ринкова вартість автомобіля «Citroen jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 ,із врахуванням наявності наступних механічних та технічних пошкоджень станом на 17.05.2016 року становить 60697,10 грн. (а.с.67-75)
Таким чином суд,оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 відносяться до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Як вбачається з досудової доповіді Сторожинецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області, рівень ризику вчинення ОСОБА_3 є середнім, його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, Сторожинецький РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області вважає доцільне покладення на правопорушника обов`язки, передбачені ч. 1 ст.76 КК України та п. 2, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно п.12 ч.1 ст.3 КПК України неповнолітня особа - малолітня особа, а також дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Як передбачено ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі. Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.
Разом з тим, приймаючи до уваги обставини справи, а саме: особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимого, вчинив злочин будучи неповнолітнім, характер вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдані збитки потерпілому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого, який претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, суд дійшов висновку, що що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, тому призначаючи покарання, застосувати обвинуваченому положення ст.75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, а також вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.
Обвинуваченому запобіжний захід не застосовувався.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.50,75,76, 104, 289 КК України, ст. ст.100, 366-368,370,371,374,376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду.
Речові докази: - деталі та комплектуючі (шашка «таксі» білого кольору, касетний аудіо магнітофон «Blaupunkt № , блок «ABS», державний номерний знак НОМЕР_1 , шина з диском, 7 шинних болтів, під світка номерного знака червоного кольору, бокове скло з металевим корпусом, фрагмент металевої стійки із тканиною та VIN № НОМЕР_3 , 3 резинові ущільнювачі, домкрат, 5 резинових поликів, дзеркало заднього виду, 7 пластмасових вставок, один резиновий дощовик, металева трубка від кондиціонера, плюшева тигрова іграшка), які зберігаються у Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області згідно квитанції № 123; - частину кузова із дахом, фрагменти кузова у вигляді обрізаних стійок із ідентифікаційним номером VIN № НОМЕР_3 , два сидіння та багажник, які передані на зберігання під розписку ОСОБА_12 , - повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 у відшкодування витрат на проведення експертиз 1055,92 гривень на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Чернівецькій області та 3300 гривень на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1