Ухвала
Іменем України
12 лютого 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-603 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року,
встановив:
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року задоволено клопотання начальника Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та закрито вказане кримінальне провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року залишено без задоволення апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , а ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року, залишено без змін.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суди не дослідили та не дали оцінки матеріалам кримінального провадження, постановам слідчих, які слідчими суддями були скасовані як незаконні, з вказівкою на необхідність проведення повного та об`єктивного розслідування правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив кримінальне провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України. Зазначає про неналежне розслідування даної справи, і що особа, яка скоїла злочин відносно нього встановлена, це ОСОБА_6 . Стверджує, що апеляційний суд необґрунтовано вказав, що за наслідками проведення досудового розслідування кримінального провадження не доведено вину ОСОБА_6 , чи інших осіб у вчиненні правопорушення, у зв`язку з чим ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження потерпілому слід відмовити, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК Українипрокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
При цьому, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно з положеннями ст. 49 КК України становлять від 2 до 15 років залежно від тяжкості кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п. 11 ч. 2 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Як убачається зі змісту копії ухвали суду першої інстанції, до Глобинського районного суду Полтавської області надійшлоклопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор вказував, що 18 січня 2013 року до Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області надійшло для проведення досудового розслідування вказане провадження за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 . Однак, за наслідками проведення досудового розслідування не доведено вину ОСОБА_6 чи інших осіб у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, жодній особі про підозру не повідомлено. Посилаючись на те, що кримінальне правопорушення вчинено 26 жовтня 2012 року, тобто з моменту його вчинення минуло більше трьох років, вина особа не встановлена, з урахуванням положень ст. 49 КК України, просив суд закрити кримінальне провадження, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Суд, на підставі матеріалів кримінального провадження, встановив, що правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, є вірною, проведеними слідчими діями не вдалось встановити особу, яка вчинила даний проступок, підозра жодній особі вручена не була.
Тому, враховуючи, що особу, яка вчинила проступок не встановлено, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення даного кримінального правопорушення минуло більше трьох років, суд прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що оскільки у цій справі особу, яка вчинила кримінальний проступок не встановлено і 3-річний строк із часу його вчинення минув, крім того судом першої інстанції в повному обсязі перевірено дотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, суд прийшов правильного та обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження.
Суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги потерпілого, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, та з наведенням мотивів визнав їх безпідставними. Апеляційний розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Обґрунтування касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження потерпілому необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7