Справа № 489/5274/19
кримінальне провадження
№1-кп/489/291/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, учня Кашперо-Миколаївської ЗОШ Баштанської районної ради Миколаївської області, неодруженого, із неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

педагога ОСОБА_10 ,

встановив:

14.08.2019 в період часу з 09:00 по 09:30 год. (точний час в ході судового розгляду не встановлено), ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, які направлені на викрадення чужого майна з метою незаконного власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом пошкодження металопластикових дверей балкону, до якого заліз по газовій трубі, проник до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , звідки з сейфу, який відкрив за допомогою знайдених ключів, таємно викрав грошові кошти в сумі 4200,00 грн., 2800,00 доларів США (еквівалент в Національній валюті відповідно до даних Національного банку України від 14.08.2019 становить 70409,24 грн.), які належать потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 70409,24 грн.
Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
Обвинувачений визнав себе винним та не оспорюючи фактичних обставин пред`явленого обвинувачення показав, що 14.08.2019 в першій половині дня, проник до квартири потерпілого для того, щоб викрасти грошові кошти, про наявність яких дізнався від товариша ОСОБА_11 , який товаришує з сином потерпілого та був в них вдома і знав про грошові кошти. Проникнувши до квартири через балкон, а саме зламавши балконні двері, знайшов ключі від сейфу у коробці в тумбі під телевізором та викрав з сейфу грошові кошти в сумі 2800,00 доларів США та 4200,00 грн. Під час проникнення до квартири, син потерпілого ОСОБА_12 знаходився на вулиці. Викрадені грошові кошти витратив на власний розсуд, а саме придбавши брату мобільний телефон, колонку та кросівки, а також поділився з родичами. Потерпілому частково було повернуто грошові кошти, а також відшкодовано вартість ремонту пошкодженої балконної двері. У вчиненому щиро кається.
Вина обвинуваченого в інкримінованому злочині, крім визнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими судом наступними доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 14.08.2019 виявив зникнення грошових коштів з сейфу, який знаходився у його квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . В квартирі були пошкоджені двері балкону, звідки обвинувачений і проник всередину квартири. З сейфу зникли грошові кошти, а саме: 3800 доларів США, 6000,00 грн., з яких було повернуто 1600 доларів США та 5148,00 грн. Також зазначає, що місцезнаходження ключів від сейфу знали лише члени його родини, зокрема і його син, який знайомий з обвинуваченим. Під час проникнення обвинуваченого до квартири, його син знаходився на вулиці. В ході судового розгляду цивільний позов уточнив та просив стягнути на його користь 101144,00 грн. матеріальної шкоди, 20000,00 грн. моральної шкоди та відшкодувати 5000,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.08.2019, згідно якого ОСОБА_6 просив вжити заходів до невстановленої особи, яка в період часу з 08 год. 00 хв. 12.08.2019 до 21 год. 00 хв. 14.08.2019, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, шляхом злому балконних дверей, викрала грошові кошти з сейфу, а саме 3800,00 доларів США, 1600,00 Євро, 6000,00 грн., золоті кулони в кількості 4 шт.
Протоколом огляду місця події від 15.08.2019, згідно якого було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено пошкодження металопластикових дверей балкону та сейф, який знаходився у відкритому стані.
Довідкою Національного банку України № 19525/51-2019 від 11.09.2019, згідно якого офіційний курс гривні до іноземної валюти долар США станом на 14.08.2019, становить 2514,616 грн. до 100 доларів США.
Протоколом огляду предметів від 15.08.2019, згідно якого було оглянуто грошові кошти в сумі 400,00 доларів США, які добровільно видані свідком ОСОБА_13 . В ході огляду свідок повідомила, що вказані грошові кошти 14.08.2019 їй дав племінник ОСОБА_4 .
Протоколом огляду предметів від 16.08.2019, згідно якого було оглянуто мобільний телефон «Meizu M5 Note» в коробці до нього, портативний динамік «Tonsmart Element T6» та коробку до нього, чоловічі кросівки 44 розміру, які добровільно видані свідком ОСОБА_14 . В ході огляду ОСОБА_14 пояснив, що 14.08.2019 видане майно йому придбав його брат ОСОБА_4 , за кошти, які в нього були.
Протоколом огляду предметів від 16.08.2019, згідно якого було оглянуто грошові кошти в загальній сумі 5148,00 грн. та 1200,00 доларів США, які добровільно видані свідком ОСОБА_9 . В ході огляду свідок повідомила, що вказані грошові кошти 16.08.2019 їй передав її брат, який 14.08.2019 забрав їх у ОСОБА_4 під приводом позики та саме ці кошти були викрадені з квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, характеризується в цілому позитивно, навчається в Кашперо-Миколаївської ЗОШ Баштанської районної ради Миколаївської області, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того судом враховуються умови життя обвинуваченого та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку.
Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої з урахуванням особистості обвинуваченого, його способу життя, а також низького рівня вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення на певний строк та не становить небезпеку для суспільства.
З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, проте з урахуванням особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, усвідомлення своєї протиправної поведінки та його віку, суд вважає, що обвинуваченого необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням на підстав ст. 75 КК України, з урахуванням вимог ст. 104 КПК України.
У кримінальному проваджені, потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 101144,00 грн., моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Обґрунтовуючи цивільний позов, ОСОБА_6 зазначає, що матеріальна шкода складається з суми викрадених коштів, яка не була повернута та на теперішній час становить 56008,00 грн., а моральна шкода понесена шляхом спричинення душевних переживань у зв`язку із неправомірними діями обвинуваченого, а також викрадених коштів накопичення яких здійснювалося на лікування сина, який є інвалідом з дитинства.

Сума матеріальної шкоди, завданої потерпілому, була доведена належними і допустимими доказами в ході судового розгляду в розмірі 29227,39 грн., а саме з урахуванням встановленої у вироку загальної матеріальної шкоди (74609,24 грн.) і повернутих грошових коштів (45381,85 грн.), внаслідок чого цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди на підставі ст.ст. 1166, 1177 ЦК України підлягає задоволенню частково.

З урахуванням наведеного та враховуючи обставини за яких вчинено кримінальне правопорушення, а також те, що внаслідок його вчинення потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральної шкоди, яка пов`язана із втратою грошових коштів, необхідністю звернення до правоохоронних органів з приводу протиправного заволодіння його майном, що в сукупності негативно відобразилось на його повсякденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений потерпілим цивільний позов в частині моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України підлягає задоволенню частково в розмірі 3000,00 гривень.

Щодо вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 2 ст. ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 09.10.2020 у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що так як представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

На підтвердження витрат на правову допомогу представник потерпілого надав копію договору про надання правової допомоги від 09.09.2020, акт виконаних послуг від 29.01.2021 на загальну суму 5000,00 грн, квитанцію до прибуткового ордеру про оплату послуг за договором від 09.09.2020.

Проте до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу не надано детального розрахунку витрат, на підтвердження обсягу та вартості наданих послуг.

Інформація, яка міститься в акті виконаних послуг, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує керуючись ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 29227,39 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять сім гривень 29 коп.) та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази:
грошові кошти в сумі 1600,00 доларів США та 5148,00 грн. повернути потерпілому.
мобільний телефон «Meizu M5 Note» в коробці до нього, портативний динамік «Tonsmart Element T6» та коробку до нього, чоловічі кросівки 44 розміру конфіскувати.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1