Справа № 487/5524/20
Провадження № 1-кс/487/6512/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,за участю скаржника - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві в режимі відеоконференції із ДУ "Одеський слідчий ізолятор" скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000746,

В С Т А Н О В И В:

03.11.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000746.

Вимоги скаржника мотивовані тим, що слідчимТериторіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві була винесена постанова від 14.09.2020 року про відмову у визнанні його потерпілим .

Посилаючись на те, що постанова слідчого не відповідаю вимогам КПК України у зв`язку з чим порушує його інтереси, як потерпілого, просив зобов`язати слідчого в порядку ст.55 КПК України надати йому пам`ятку потерпілого та розглянути його клопотання за вх.№ 17406 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , вимоги щодо скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000746, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно з ч.1, 2ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000746 від 17.08.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.374 КК України, на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 15.07.2020 у справі № 522/20906/19 зобов`язано прокуратуру Одеської області внести до ЄРДР відомості за зверненням ОСОБА_3 від 19.11.2019 щодо можливих неправомірних дій прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 .
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 11.09.2020 за вх. № 17406 на адресу ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві надійшло клопотання ОСОБА_3 від 25.08.2020 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000746.
Постановою від 14.09.2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 17.08.2020 за № 0000746 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.374 КК України.
Вищезазначену постанову слідчий мотивує тим, що під час досудового розслідування не здобуто підтверджень завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.5ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цьогоКодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Зазначені вимоги закону слідчим при винесенні оскаржуваного рішення дотримано у повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Так, слідчим розглянуто клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та за результатами розгляду клопотання винесено оскаржувану постанову.
Слідчим суддею встановлено, що під час розгляду скарги ОСОБА_3 щодо відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000746, не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаним кримінальним правопорушенням, йому завдана матеріальна чи моральна шкода. Із клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим вбачається, що до неї не долучено жодного доказу на підтвердження спричинення останньому шкоди. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги. Крім того, скарга не містить жодних змістовних обґрунтувань щодо необхідності визнання скаржника потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
Саме тільки твердження скаржника про заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням без його обґрунтування не є підставою для прийняття рішення про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.
З огляду на досліджені докази суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню .
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000746 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1