Справа № 572/3518/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника ВК-46 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ) засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22 березня 2018 року за ч.2 ст.185, ст.360, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 13 червня 2018 року за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, остаточна міра покарання визначена ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 4 грудня 2018 року на підставі ст.71 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі -

про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Початок строку покарання 22.03.2018 року, кінець строку покарання 04.09.2021 року.

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав, пояснив, що на даний час є можливим його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання, оскільки стягнення, які на нього накладались, мають бути погашені.

Представник адміністрації ДУ «Катеринівська ВК-46 у Рівненській області» заперечує проти поданого клопотання, зазначаючи, що засуджений не довів свого виправлення, має стягнення, перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник режиму утримання.

Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений та відбуває покарання за вчинення злочинів невеликої, середньої тяжкості, а також за вчинення, в тому числі, тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, покарання за який призначено вироком Рівненського районного суду від 18 травня 2015 року та приєднано до покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин.

На момент розгляду подання засудженим відбуто 2/3 частини призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 7 місяців 15 днів).

Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.

Так, відповідно до наявних в матеріалах особової справи засудженого матеріалів ОСОБА_5 працевлаштований днювальним, мав заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Однак, із довідки про наявність стягнень та заохочень, дослідженої судом, вбачається, що засуджений за час відбування покарання мав три стягнення, два із яких є непогашеними, характер яких свідчить про те, що ОСОБА_5 , згідно із ст.133 КВК України, є злісним порушником установленого порядку відбування покарання.

За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо, як особа, що працевлаштований днювальним, за характером є неконфліктним, однак, із заходів виховного впливу не завжди робить для себе належні висновки, правомірних відносин з персоналом установи дотримується лише з метою поблажливого ставлення до себе, перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник вимог режиму утримання.

Вказані обставини встановлені судом із наявних в матеріалах особової справи характеристик від 26 червня 2020 року та від 09 жовтня 2020 року.

Крім цього, слід врахувати, що згідно із дослідженими судом опитувальними листами керівників служб установи та відповідно до витягів із протоколів №13 від 26 червня 2020 року та №20 від 09 жовтня 2020 року засідання комісії засуджений вважається таким, що не заслуговує на застосування відносно нього пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та у виді умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, оскільки не є таким, що довів своє виправлення.

Отже, виходячи із змісту ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання є можливим виключно, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При чому висновок про вказані обставини має бути зроблений із врахуванням усього періоду відбуття покарання.

В даному випадку судом встановлено, що засуджений не став на шлях виправлення, не довів такого, є злісним порушником вимог режиму утримання, а тому клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до задоволення не підлягає.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя