Справа № 683/3297/20
1-кп/683/397/2020
УХВАЛА
30 грудня 2020 року м.Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
До Старокостянтинівського районного суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 310, ч.1 ст. 263 КК України.
У підготовчому засіданні прокурор уважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, посилаючись на те, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає. Просив допитати в судовому засіданні свідків згідно реєстру матеріалів кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_9 не заперечують проти призначення провадження до розгляду та допиту заявлених свідків.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечують проти призначення провадження до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст.291 КПК України, зокрема, не конкретизовано, які саме дії вчинені обвинуваченим за попередньою змовою з ОСОБА_6 .
Проти задоволення клопотання щодо допиту свідків заперечили.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, зокрема для повернення обвинувального акту, та необхідність призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні з викликом заявлених прокурором свідків.
Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2020 року обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 січня 2021 року включно.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб, посилаючись на те, що до цього часу розгляд справи завершити неможливо, не зменшились ризики, визначені ст.177 КПК України. Так, останній обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, продовжити вчиняти нові злочини.
Тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання прокурора, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відтак більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, їх існування не зменшилось.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 заперечують проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.
Суд, заслухавши прокурора, думку обвинувачених та їхніх захисників, уважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 діб.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою враховуються вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі відповідно на строк 9 до 12 років, не працює, збут наркотичних засобів фактично є його єдиним доходом, офіційно не зареєстрований на території Старокостянтинівського району, не має майна, не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, які забезпечили його належну поведінку.
Ураховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження, чи іншим чином впливати на об`єктивне встановлення істини по справі та продовжувати займатися злочинною діяльністю, тобто наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
За таких обставин уважаю, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії обраного раніше запобіжного заходу зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд уважає за необхідне у відповідності до вимог ч.3 ст. 331 КПК України продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 лютого 2021 року включно.
Крім того, захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 , яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_7 .
Заслухавши думку учасників провадження, суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.332 КПК України експертиза може бути проведена за ухвалою суду лише під час судового розгляду за клопотання сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, зокрема визначення психічного стану обвинуваченого за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Ураховуючи, що зазначене клопотання заявлено у підготовчому засіданні без надання будь-яких доказів, які б викликали сумніви в осудності ОСОБА_7 , таке клопотання задоволенню не підлягає та є передчасним.
В обґрунтування клопотання стверджувала, що автомобіль був визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Однак, оскільки усі слідчі процесуальні дії завершені, автомобіль не містить на собі ознак злочину, не підлягає спеціальній конфіскації і його перебування на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів негативно вплине на його технічні характеристики, просила арешт скасувати.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши думку учасників провадження, суд уважає, що на даній стадії розгляду кримінального провадження, заявлене клопотання є передчасним та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.314-316, ч. 3 ст. 331, ст. 372 КПК України,-
У судове засідання викликати процесуального прокурора, захисників, обвинувачених та свідків.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 25 лютого 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту та призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відмовити.
Ухвала в частині продовження обвинуваченим строку тримання під вартою може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії ухвали суду.
Головуючий суддя:
Судді: