19.10.20№ 336/541/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, батька дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює вантажником в товаристві з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя», судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю три роки;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2011 року за ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням статей 69, 71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 23 жовтня 2013 року умовно-достроково з невідбутим строком один рік три місяці двадцять один день;

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки;

- вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2020 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки;

-за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 слідчим слідчого відділення Шевченківського районного відділу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за погодженням із прокурором прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 за погодженням з заступником керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 обвинувачення змінено на ч. 2 ст. 185 КК України в такій редакції.

Близько 04-00 години 16 січня 2015 року ОСОБА_5 , який має судимості за вчинення корисливого злочину проти чужої власності, керуючись умислом на крадіжку, з приміщення товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлото-Київ» в будинку № 3-В по проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі, куди він проник шляхом вільного доступу, таємно викрав належне потерпілому- товариству з обмеженою відповідальністю «Укрлото-Київ» - майно, а саме: музичний центр FSD F521 User Manual в корпусі чорного кольору вартістю 863 грн. 22 коп., три навісних електровентилятори Under price CH 15 MI в корпусі білого кольору вартістю 3402 грн.

Загальний розмір спричиненої товариству з обмеженою відповідальністю «Укрлото-Київ» шкоди становить 4265 грн. 22 коп.

Допитаний в судовому засіданні 19 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повністю визнав винуватість у вчиненні описаних дій і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення крадіжки.

Пояснив, що в період, до якого відноситься подія злочину, він працював водієм в службі таксі «Сіті» та часто за домовленістю з керівництвом потерпілого здійснював перевезення його співробітників. Вранці 16 січня 2015 року йому зателефонував один із співробітників товариства і попросив відвезти певне майно у зв`язку з припиненням діяльності «Укрлото» у вказаному приміщенні по проспекту Моторобудівників. Коли обвинувачений приїхав у вказане місце, зайшовши без перешкод до зали, яку обіймало товариство, побачив прямо біля вхідних дверей три мішки з майном, тоді як особи, яка замовила перевезення, там не було, тому, випробовуючи майнові труднощі, він вирішив звернути вказане майно на свою користь. Оскільки мішки були дуже місткими та важкими, він викликав свого приятеля на прізвище ОСОБА_6 та удвох вони почали переносити цей вантаж до автомобіля ОСОБА_5 . Одразу за приміщенням ігротеки їх затримали співробітники поліції, а викрадене майно вилучили.

У вчиненому злочині обвинувачений щиро покаявся та заявив, що повністю усвідомив протиправність та згубність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 в порядку ст. 291 КПК України надійшов до суду 23 січня 2015 року і на його підставі призначений судовий розгляд.

В судовому засіданні 19 жовтня 2020 року сторона захисту звернулася з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що з дня коли сталася подія злочину, спливла давність притягнення особи до кримінальної відповідальності, яка у відповідності до ст. 49 КК України обчислюється трьома роками у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Прокурор відносить на розсуд суду вирішення означеного клопотання, зауваживши на тому, що за формальними критеріями наявні матеріальні та процесуальні передумови для прийняття вказаного рішення.

Представник потерпілого до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить згоду з задоволенням клопотання про закриття кримінального провадження у через звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вказаною підставою та заяву про повне відшкодування шкоди в кримінальному провадженні і відсутність у зв`язку з цим будь-яких претензій до обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши доводи клопотання, суд вбачає всі підстави для задоволення клопотання, виходячи з таких міркувань.

Згідно із ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності внормовані Розділом ІХ Кримінального кодексу України.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Випадки, передбачені у пункті 2 цієї частини утворюють кримінальні проступки, за які передбачено покарання у виді обмеження волі та нетяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Інкриміновані обвинуваченому кримінально карані дії утворюють диспозицію частини другої статті 185 КК України, яка в розумінні ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Санкцією частини статті обвинувачення передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а це означає, що тривалість строку звільнення від кримінальної відповідальності обчислюється п`ятьма роками від вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили.

У відповідності до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків притягнення до цієї відповідальності є обов`язком суду, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Таким чином, суд погоджується з наявними матеріальними передумовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Параграфом другим Розділу 24 КПК України внормовано процедуру звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлений статтею 286 КПК України, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288).

Наведене правило повністю узгоджується зі змістом ч. 2 ст. 44 КК України, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

За змістом частини 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України процесуальним наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження (кримінальне провадження закривається судом, зокрема: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності).

Наведені положення кримінального процесуального законодавства свідчать про необхідність закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого у випадку звільнення його від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує, як випливає із змісту частини 8 ст. 284 КПК України.

Як зазначено судом, авторами клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є саме обвинувачений і його захисник, в добровільності волевиявлення яких переконався суд під час судового розгляду цього клопотання, що дає суду всі підстави констатувати наявність безумовної згоди ОСОБА_5 як із звільненням від кримінальної відповідальності, так і з закриттям кримінального провадження.

Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, як випливає із змісту ч. 2 ст. 288 КПК України.

Надана суду письмова згода представника потерпілого на закриття провадження є виявом думки потерпілого, зміст якої не є вирішальним для суду при розв`язанні питання про звільнення від відповідальності обвинуваченого, але саме інформування потерпілого про наявність підстав для такого звільнення та з`ясування думки потерпілого щодо цього процесуального питання є обов`язком суду.

Як випливає із змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» , у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З наведених роз`яснень, які узгоджуються із змістом ст. 129 КПК України про те, що цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові, слідує відсутність права суду розв`язувати цивільний позов в кримінальному провадженні, яке закривається.

Цивільний позов в цьому кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Визнані речовими доказами предмети викрадення, які передані на зберігання представнику потерпілого, належать поверненню потерпілому за належністю.

Підстав для розподілу процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз, в силу ст. 124 КПК України немає.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314, 395 КПК України, ст. ст. 44, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити.

Речові докази - музичний центр FSD F521 User Manual в корпусі чорного кольору вартістю 863 грн. 22 коп., три навісних електровентилятори Under price CH 15 MI в корпусі білого кольору, передані на зберігання представнику товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлото-Київ», - повернути йому за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1