Справа № 569/858/21
УХВАЛА

03 лютого 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області (далі орган пробації) ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне, подання старшого інспектора органу пробації ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покладено на період іспитового строку обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В поданні вказується, що в період іспитового строку засуджений характеризується посередньо. До адміністративної відповідальності не притягувався, звітував про всі зміни, що відбулись в його житті, виконав обов`язки покладені на нього судом. На даний час щодо ОСОБА_5 порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311 КК України, 31.07.2020 року дане кримінальне провадження було скеровано до Рівненського міського суду Рівненської області. На даний час судовий розгляд триває. Однак, згідно обвинувального акту та витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, що надійшли до Рівненського МВР 16.11.2020 року за вхідним №1594-20 стало відомо, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено в грудні 2019 року, тобто до початку іспитового строку призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року. Після спливу визначеного судом іспитового строку засудженого, навіть при наявності інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, орган пробації повинен надсилати подання для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання.

Прокурор, представник органу пробації подання підтримали.

Засуджений ОСОБА_5 та захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили подання задовольнити.

Дослідивши подання, особову справу засудженого №55/2020, заслухавши думку учасників процесу, які подання підтримали, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покладено на період іспитового строку обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до ч.1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Таким чином, іспитовий строк закінчився 15.01.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Судом встановлено, що Рівненським міським судом Рівненської області розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311 КК України, на даний час судовий розгляд триває. Також, судом встановлено, що згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 311 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено в грудні 2019 року, тобто до початку іспитового строку призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року. При цьому, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено в березні 2020 року, тобто після початку іспитового строку призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року.

Разом з тим, принцип презумпції невинуватості закріплений ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч.1 ст. 17 КПК України, згідно яких особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, оскільки, обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно позиції Конституційного Суду України, сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є невинною до того, як це доведено в законному порядку.

Оскільки відносно ОСОБА_8 на даний час відсутні обвинувальні вироки, що набрали законної сили, а також враховуючи, що термін іспитового строку за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року закінчився, суд приходить до висновку що подання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Подання Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,від покарання з випробуванням призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1