У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5636/20

№ 1-кс/183/1522/20

27 жовтня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Солікамськ Пермської області Російської Федерації, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, одруженого,не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

та з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що 29 вересня 2020 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , зайшов до приміщення СЗШ №6 І-ІІІ ступенів м. Новомосковська, розташованої за адресою: вул. Зіни Білої, 6, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.
29 вересня 2020 року приблизно о 18 год. 05 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, проник до приміщення кабінету заступника директора з навчально-виховної роботи, розташованому на третьому поверсі СЗШ №6 І-ІІІ ступенів м. Новомосковська, розташованої за адресою: вул. Зіни Білої, 6, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, звідки таємно викрав майно, а саме ноутбук марки «COMPAG PRESARIO HP» вартістю 8000 гривень, ноутбук марки «SAMSUNG» вартістю 2000 грн.
Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав СЗШ №6 І-ІІІ ступенів м. Новомосковська матеріальних збитків на загальну суму 10 000 гривень.
25 жовтня 2020 р. приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , зайшов до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.
25 жовтня 2020 р. приблизно о 17 год. 05 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, проник до приміщення кабінету АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно, а саме праску «TEFAL» вартістю 1548 грн., подовжувач чорного кольору довжиною 3 м. вартістю 250 грн., комп`ютерні колонки марки «FG» модель SPS-606, що належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1798 гривень.
25 жовтня 2020 р. приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , зайшов до приміщення торгового центру «Сіті-центр», розташованого за адресою: вул. Гетьманська, 34, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

25 жовтня 2020 р. приблизно о 18 год. 05 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, проник до приміщення кабінету № НОМЕР_1 , розташованому на третьому поверсі торгового центру «Сіті-центр» за адресою: вул. Гетьманська, 34, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, звідки таємно викрав майно, а саме ноутбук марки «DELL» s/n CN9BH52 вартістю 5000 грн., що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 5000 грн.

Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_7 , вказав, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, просить врахувати, що ОСОБА_4 вину визнав за 3 епізодам, не судимий, має сім`ю, постійне місце проживання, буде з`являтися до слідчого за першою вимогою, можливо застосувати домашній арешт.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисників у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
26 жовтня 2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком від 4 до 6 років, крім цього, ОСОБА_4 , є мешканцем м. Кам`янське Дніпропетровської області, 26.10.2020 р. приїхавши на територію м. Новомосковська де за короткий проміжок часу, вчинив підряд три умисних дії, які кваліфіковані слідчим як тяжкі злочини, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України, під час допиту ОСОБА_4 зізнався в вчиненні ще декількох злочинів на території м. Новомосковська та Новомосковського району, на даний час триває досудова перевірка за даними фактами. Таким чином, ОСОБА_4 маючи можливість вільного пересування, на шлях виправлення не стає та може продовжити вчиняти інші злочини, продовжити свою злочинну діяльність.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Також суд, оцінивши доводи, викладені у клопотанні захисників ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту, вислухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання захисників таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 43940 грн. (50х2197 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченого, яка не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомила, на отримання доходу від якої він утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 24 грудня 2020 року.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо застосування ОСОБА_4 , запобіжного заходу домашнього арешту відмовити.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 25 жовтня 2020 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 109850 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1