Ухвала

08 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 2035/5763/2012
Провадження № 13-56зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20
розглянула заяву засудженої ОСОБА_21 про перегляд за виключними обставинами ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі Касаційний кримінальний суд) від 10 жовтня 2018 року і
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року ОСОБА_21 засуджено за частиною 4 статті 27, пунктами 6, 11 частиною 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного їй майна. Цим же вироком засуджено ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2017 року вирок місцевого суду змінено, пом`якшено призначене ОСОБА_21 покарання до 14 років позбавлення волі з конфіскацією належного їй майна.
Касаційний кримінальний суд ухвалою від 10 жовтня 2018 року скасував ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_21 та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
06 липня 2020 року до Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата) надійшла заява ОСОБА_21 про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду від 10 жовтня 2018 року за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини третьої статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.
Як на підставу перегляду судового рішення ОСОБА_21 посилається на рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 у справі № 1-15/2018 (4086/16). Вказує на нелегітимність ухваленого Касаційним кримінальним судом рішення, оскільки цей суд у своїй діяльності керувався законом, який не відповідає Конституції України та низці статей Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У зв`язку з невідповідністю заяви ОСОБА_21 вимогам пункту 5 частини 2 статті 462 КПК,статті 467 КПК, а саме через відсутність обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин, 07 липня 2020 року суддею-доповідачем постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_21 залишено без руху та встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
Також заявниці роз`яснено, що в разі неусунення недоліків заяви протягом установленого строку її буде повернуто.
04 вересня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла повторна заява ОСОБА_21 , проте недоліків, на які вказано в ухвалі про залишення заяви без руху, усунуто не було.

Так, у поданій повторно заяві, ОСОБА_21 ставить питання про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду від 10 жовтня 2018 року за виключними обставинами, просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її касаційну скаргу у повному обсязі. Також вказує на необхідність поновити їй строк на подачу такої заяви, оскільки вона перебуває під вартою та не має доступу до мережі Інтернет, а про наявність рішення Конституційного суду України їй стало відомо лише 02 червня 2020 року.

Перевіривши доводи, наведені у заяві, обґрунтованість клопотанняпро поновлення пропущеного процесуального строку, Велика Палата дійшла висновку про можливість поновити заявниці строк на оскарження вищевказаного судового рішення, а заяву повернути ОСОБА_21 з огляду на таке.
На обґрунтування наявності виключних обставин, ОСОБА_21 посилається на рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 і зазначає, що сам факт встановлення неконституційності закону, застосованого при вирішенні справи, свідчить про наявність підстави для перегляду судового рішення.
Однак, Велика Палата звертає увагу на те, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 створення та діяльність Верховного Суду не були визнані неконституційними.
Інших аргументів, які би вказували на те, як встановлені Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення відповідно до рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 впливають на справедливість судового розгляду і постановлених судами рішень щодо неї, заявниця на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху від 07 липня 2020 року не наводить. Відсутні у заяві й обґрунтування з посиланням на зміст рішення Конституційного Суду України нелегітимності процесуальної діяльності Верховного Суду.

Неусунення недоліків, на які вказано в ухвалі про залишення заяви без руху, позбавляє Велику Палату можливості відкрити провадження за виключними обставинами.
Положеннями частини 3 статті 464 КПК встановлено, що до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 КПК, застосовуються правила частини 3 статті 429 КПК.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 429 КПК заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повертається, якщо особа, яка її подала, не усунула недоліків цієї заяви в установлений строк.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:
Заяву ОСОБА_21 про перегляд за виключними обставинами ухвали колегії суддів Касаційного кримінального суду від 10 жовтня 2018 року повернути заявниці з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1 ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20