В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0014092 від 15.10.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.11.2010 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; 14.02.2011 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 даного Кодексу, до позбавлення волі на строк 1 рік; 19.10.2012 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від відбування покарання, у порядку ст. 75 КК, з іспитовим строком 2 роки; 07.06.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст.ст. 70, 71 даного Кодексу, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 24.09.2013 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 71 даного Кодексу, до позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців; 29.11.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст.ст. 70, 71 даного Кодексу, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та звільненого 01.07.2014 згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»; 15.10.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешт на строк 3 місяці; 29.02.2016 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі, з урахуванням змін у вирок за судовим рішенням апеляційного суду м. Києва від 21.12.2016, на строк 3 роки 4 місяці із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим стром 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 15.10.2017 приблизно о 14:00 год. перебував у приміщенні магазину «New Yorker», який розташований у ТРЦ «Sky Mall», за адресою: м. Київ, пр-т Генерала Ватутіна, 2-Т, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто його дії є таємними для персоналу та покупців вказаного магазину, підійшов до однієї з полиць із жіночим взуттям та взяв поклавши до свого рюкзака дві пари жіночого взуття (артикул 17-509), загальна вартість якого становить 376 гривень 22 копійки.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зберігаючи у своєму рюкзаку викрадені ним дві пари жіночого взуття та не маючи на меті оплачувати за вказаний товар попрямував до виходу з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони при виході з вказаного магазину.

Вказаних висновків Суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини його вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Так, обвинувачений указав, що дійсно 15 жовтня 2017 приблизно о 14:00 год. перебував у приміщенні магазину «New Yorker», який розташований у ТРЦ «Sky Mall» за адресою: м. Київ, пр.-т Генерала Ватутіна, 2-Т, де підійшов до однієї з полиць із жіночим взуттям та взяв поклавши до свого рюкзака дві пари жіночого взуття.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив Суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього діяння, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позицій.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікації кримінального правопорушення, судом встановлено, що сторони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі№ 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та які містяться у матеріалах цього провадження, а тому, як наслідок, Суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При кваліфікації дій обвинуваченого, Суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання є

? щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. часу, місця, способу учинення.

Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).
Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к).
Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ними дій та осуд своєї поведінки;
? активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих ст. 91 КПК.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК, не встановлено.

Також, Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікарня-нарколога не перебуває, має місце проживання, його стан здоров`я, спосіб життя (раніше судимий, з освітою, не працює, не одружений), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції статті 185 КК у виді позбавлення волі із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК ураховуючи його засудження за вироком від 29.02.2016.
Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, Суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеної вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.02.2016, з урахуванням змін у нього за судовим рішенням апеляційного суду м. Києва від 21.12.2016, до покарання за даним вироком остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 07.12.2020.

Речові докази: дві пари жіночого взуття, які передані на зберігання представнику потерпілого, залишити у володінні ТОВ «Нью Йоркер Україна»; рюкзак, переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому, залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я Оксана БІРСА