н/п 1-кс/953/8659/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0000918 від 23.07.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0000918 від 23.07.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у якому заявник просить:
1. Прийняти дане клопотання до розгляду.
2. Скасувати арешт автомобіля «IVEKO», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , мешкає: АДРЕСА_1 , в частині користування та розпорядження, та повернути його власнику.
3. Визначити місце зберігання автомобіля «IVEKO», р/н НОМЕР_1 , за адресою: м.Дніпро, вул. Шолохова, буд. 15/177.
В обґрунтування клопотання заявник зазначила, зокрема, що у провадженні Слідчого управління ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000918 від 23.07.2020 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 22.07.2020 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в районі 47 км + 200 автодороги Харків-Красноград-Перещепине, був вилучений автомобіль «IVEKO», р/н НОМЕР_1 , в порядку ст. 237 КПК України, власником якого вона є. Автомобіль «IVEKO», р/н НОМЕР_1 , за матеріалами кримінального провадження №0000918 від 23.07.2020 визнано в якості речового доказу, так як відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2020 року по справі № 953/11714/20 було накладено арешт на транспортний засіб Iveco д/н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання транспортного засобу Iveco д/н. НОМЕР_1 , визначено територію Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Нова Водолага, вул. Воскресінська, буд. 1.
23.10.2020 власник автомобіля «IVEKO», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова із клопотанням про скасування арешту.
27.10.2020 слідчим суддею Київського районного суду було розглянуто вказане клопотання та винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку із тим, що по кримінальному провадженню не проведено всі необхідні експертизи, які мають значення для кримінального провадження.
Під час досудового розслідування після винесення рішення судом про відмову у задоволенні клопотання, заявник ОСОБА_3 звернулась до органу досудового розслідування, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000918 від 23.07.2020, для отримання інформації про стан досудового розслідування. З отриманої відповіді від 05.11.2020 їй стало відомо, що станом на 26.10.2020 по кримінальному провадженню № 000918 проведено всі вищевказані експертизи, які мають значення для слідчих органів, а саме: судово-автотехнічна-транспортно-трасологічна експертиза № 141091/17635 від 26.10.2020, судово-комісійно-транспортно-трасологічна експертиза № 14107/17662 від 26.10.2020, судово-автотехнічна експертиза № 715/78/79 СЕ-20 від 26.10.2020, судово-медична експертиза № 1217/83-НВ/20 від 14.09.2020, судово-трасологічна № 14108/15929 від 23.09.2020, висновки яких долучені до матеріалів. Вважає, що на даний час відсутні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження, немає потреби в арешті автомобіля в частині користування та розпорядження, а тим самим підстави, на які посилався прокурор у клопотанні, перестали існувати.
В судове засідання власниця майна ОСОБА_3 не з`явилася, про місце та час розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.26), проте 10.11.2020 разом із клопотанням про скасування арешту майна подала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку зі станом здоров`я (а.с.22).
Слідчий ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.26) в судове засідання не з`явився, проте 12.11.2020 подав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання про скасування арешту майна розглянути без його участі у зв`язку із неможливістю прибути до суду. Також вказав, що на теперішній час за матеріалами кримінального провадження № 0000918 проведено ряд судових експертиз, тобто увесь запланований комплекс. Висновки судово-медичної, двох експертиз перевірки технічного стану транспортного засобу, трасологічної та авто технічної експертизи долучені до матерілів кримінального провадження. Усі огляди арештованих транспортних засобів за участю судових експертів проведені та більше оглядів не заплановано. З приводу скасування арешту з автомобіля Iveco, д/н. НОМЕР_1 , покладався на розсуд суду (а.с.27).

Прокурор у провадженні прокурор відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена судом своєчасно та належним чином (а.с.26), проте в судове засідання не з`явилася. Однак 12.11.2020 подала до суду заяву, у якій вказала, зокрема, що не заперечує щодо зміни місця зберігання вказаного транспортного засобу. Просила судовий розгляд за клопотанням проводити без її участі у зв`язку із прийняттям участі в іншому судовому засіданні. До заяви додала витяг з ЄРДР (а.с.28, 29).

Неявка учасників процесу, відповідно до ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000918 від 23.07.2020, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.29).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2020 року по справі № 953/11714/20 було накладено арешт на транспортний засіб Iveco д/н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання транспортного засобу Iveco д/н. НОМЕР_1 , визначити територію Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Нова Водолага, вул. Воскресінська, буд. 1 (а.с.8-9).
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна судом, прокуром було доведено, що автомобіль Iveco, д/н. НОМЕР_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
У відповідності до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна заявниця зазначає, що на теперішній час органом досудового слідства проведені всі належні експертні дослідження по кримінальному провадженню із використанням вищевказаного автомобіля.
Так, дійсно, як зазначають прокурор та слідчий у поданих до суду заявах, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000918 від 23.07.2020, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України триває, проведення будь-яких слідчих або процесуальних дій з автомобілем не заплановано. По суті клопотання ні слідчий, ні прокурор щодо зміни місця зберігання транспортного засобу не заперечують (а.с.27,28).
Тобто, з наданих матеріалів вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, що не виключає в подальшому проведення слідчих дій з вказаним транспортним засобом.
Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання автомобіля «Iveco», д/н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , з правом користування вказаним майном, з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Даних, що зміна місця зберігання вказаного транспортного засобу може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Однак, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту в іншій частині з вказаного транспортного засобу не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Більш того, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.
Отже, клопотання щодо скасування арешту з вказаного транспортного засобу в іншій частині є передчасним та задоволенню не підлягає.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2020 року по кримінальному провадженні за № 0000918 від 23.07.2020, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Змінити місце зберігання транспортного засобу автомобіля «Iveco», д/н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з правом користування вказаним майном, з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні іншої частини клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1