СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1382/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2020 за № 0000281, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Антонів Сквирського р-ну Київської обл., українки, громадянки України, яка здобула середню освіту, не працює, заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 30.07.2020 приблизно о 13 год. 20 хв. прибула до магазину «Ашан Біличі» ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6. Знаходячись у приміщенні торгівельного залу даного гіпермаркету та не маючи при собі достатньої суми грошей, ОСОБА_3 вирішила вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет».
З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись у приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Ашан Біличі», що розташований по вул. Берковецька, 6 в м. Києві, проходила вздовж торгових полиць, де взяла чуже майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», а саме: пудру «Евелін», штрих-код 206, у кількості 1 шт., вартістю 179 грн 16 к. (без ПДВ), помаду «Шеріл», штрих-код 196, у кількості 1 шт., вартістю 68 грн 83 к. (без ПДВ), тональний крем «Евелін», штрих-код 076, у кількості 1 шт., вартістю 90 грн 83 к. (без ПДВ), а всього товару на загальну суму 338 грн 82 к. (без ПДВ). Вказаний товар вона поклала до кошику, а потім, скориставшись тим, що за її діями ніхто з оточуючих не спостерігає, сховала його до власної сумки. Після цього, ОСОБА_3 , взявши товари незначної вартості, направилась до кас.
Маючи намір таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», та розпорядитися ним на власний розсуд, ОСОБА_3 , здійснивши на касі оплату товарів незначної вартості та не розрахувавшись за сховані у сумці товари, приблизно о 13 год. 40 хв. 30.07.2020 направилась до виходу з гіпермаркету, виконавши таким чином всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального проступку до кінця. Однак довести кримінальний проступок до кінця ОСОБА_3 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході була зупинена працівником охорони гіпермаркету з наявним при ній чужим майном, яке належить ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» та яке вона намагалась таємно викрасти.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваної ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі. Також у даній заяві обвинувачена ОСОБА_3 висловила свою позицію щодо призначення їй покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України або громадських робіт.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву представника потерпілого ОСОБА_5 , у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачена ОСОБА_3 , інтереси якоїї представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, має місце реєстрації та проживання у м. Києві, раніше не судима.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді громадських робіт.

При цьому, суд при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (а.п. 58, 59).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Речові докази:

- DVD-R диск, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- пудру «Евелін», штрих-код 206, у кількості 1 шт., помаду «Шеріл», штрих-код 196, у кількості 1 шт., тональний крем «Евелін», штрих-код 076, у кількості 1 шт., які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», - залишити у належного володільця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1