Кримінальне провадження № 629/5279/20
Номер провадження 1-кп/629/535/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора- ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000917 від 13.08.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Хвиля Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.06.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
02.08.2020 року о 12.20 годині ОСОБА_4 , знаходячись поблизу літньої площадки кафе ФОП « ОСОБА_5 », розташованої на м-ні № 5 в м. Лозова Харківської області, зустрів раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, з яким вони разом сіли за столик вказаного кафе. В ході виниклої розмови, потерпілий ОСОБА_6 поклав належну йому сумку - барсетку чорного кольору на стіл, після чого через деякий час сів за інший столик і став спілкуватися з іншими чоловіками. Побачивши, що ОСОБА_6 не слідкує за своїм майном, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 сидить за іншим столиком та не слідкує за його діями, ОСОБА_4 з поверхні столу таємно викрав сумку чорного кольору, в якій знаходилися належні потерпілому гроші в сумі 70 грн. та мобільний телефон марки «VIVO» Y11 (1906) 3/32 GB., ІМЕІ: 1. НОМЕР_1 ; 2. НОМЕР_2 , вартістю 3530 грн. 20 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальне правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, щиро розкаявся, просив суворо не карати. Пояснив, що відбув призначене йому вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.06.2020 покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., оскільки одразу повністю сплатив суму штрафу. Крім того, зазначив, що повністю відшкодував спричинену потерпілому ОСОБА_6 шкоду за викрадене у останнього майно.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в підготовчому судовому засіданні 23.11.2020 просив судовий розгляд проводити за його відсутність. Зазначив, що обвинувачений спричинену йому шкоду за викрадене майно відшкодував в повному обсязі, претензій до ОСОБА_4 наразі він не має. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно досудової доповіді органу з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства(у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

За інформацією Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2020 вих. № 15107, за вироком суду від 24.06.2020 відносно ОСОБА_4 , штраф у розмірі 850 гривень сплачений в повному обсязі, згідно квитанції від 24.06.2020.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, призначене за вироком суду покарання відбув одразу, в повному обсязі сплативши штраф, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває, та, з урахуванням думки потерпілого, який претензій до ОСОБА_4 не має, оскільки спричинену злочином шкоду останній йому відшкодував в повному обсязі, приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням положень статті 75 КК України з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2(два) роки.

Згідно п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: диск з відеозаписом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення-зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000917 від 13.08.2020 р.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1