ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000376 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Володимир-Волинський Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року близько 16 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, умисно наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя та тіло останнього, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді гематоми та садна обличчя, закритий злам 4-го ребра зліва. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 74 від 29 травня 2020 року, гематома відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Садно обличчя відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Злам ребра відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, надав показання в яких повністю підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Вказав, що конфліктна ситуація із потерпілим виникла внаслідок систематичних образливих висловів останнього стороннім людям в адресу батьків та сім`ї обвинуваченого. Цього дня у обвинуваченого був день народження. Увечері почувши від сусідів про повторення потерпілим зазначених образ, рознервувався, пішов до нього додому та наніс йому кілька ударів в обличчя та тулуб. Потім заспокоївся, поміг йому піднятися та вмитися, після чого пішов додому, куди вже приїхали працівники поліції. Вказав, що у вчиненому щиро кається, після кримінального правопорушення хотів надати потерпілому допомогу на лікування, однак останній відмовився.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його як особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого, котрі виразились у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не було небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що у відповідності до положень ст.12 КК України, його віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

За матеріалами складеної досудової доповіді щодо обвинуваченого, беручи до уваги історію правопорушень та відношення до скоєного кримінального правопорушення, середній рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

З врахуванням вищенаведеного, особи винного, суд прийшов до висновку, що достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
За тих же обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України.
В суді потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Матеріальна шкода заподіяна кримінальним правопорушенням оцінена потерпілим у сумі 889 гривень, а моральна шкода в сумі 5000 гривень.
Моральна шкода обґрунтована потерпілим заподіянням йому фізичного болю та страждань, втратою сну, виникнення головного болю та нервового напруження, яке набуло тривалого характеру та погіршення здоров`я на грунті душевних страждань, що потягли також стресовий стан, приниження його честі і гідності як інваліда та пенсіонера, додаткових зусиль для відновлення нормального життя.
Обвинувачений в судовому засіданні визнав цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди повністю, проте заперечив доцільність відшкодування моральної шкоди. Вказав, що кримінальне правопорушення було вчинене внаслідок попередніх провокативних дій потерпілого, після заподіяння тілесних ушкоджень останньому намагався надати йому допомогу, бачив, що через невеликий проміжок часу після кримінального правопорушення потерпілий вживав алкоголь у себе вдома, у компанії сторонніх людей веселився, слухав голосно музику.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує майновий стан обвинуваченого, наявність на його утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, а також виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, не відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілому та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
У судовому засіданні потерпілий наявність фізичного болю та страждань, погіршення здоров`я, обгрунтував наявними вадами опорно-рухового апарату, які у нього виникли значно раніше вчиненого кримінального правопорушення, та не має прямого причинного зв`язку із діяннями обвинуваченого.
Тому цивільний позов ОСОБА_4 слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду у розмірі 3000 грн. При призначенні розміру моральної шкоди суд враховує понесені потерпілим моральні переживання, пов`язані із заподіянням йому фізичного болю та страждань, виникнення нервового напруження, яке набуло тривалого характеру, тощо, які виникли внаслідок заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ч.1 ст.122 КК України, ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди від кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень спричиненої матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди. В задоволенні решти цивільного позову - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1