Справа № 165/3086/20
Провадження № 1-кс/165/867/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2020 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську клопотання прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000094 від 17.08/.2020 за ч.1 ст.190 КК України,-

встановив:
До суду надійшло клопотання прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 17 серпня 2020 року в чергову частину Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з письмовою заявою звернувся гр.-н ОСОБА_4 , який повідомив, що ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволодів його земельною ділянкою.
По вказаному факту 17.08.2020 відомості внесено до ЄРДР за ч.1 ст. 190 КК України.
У клопотанні прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 позику у доларовому еквіваленті, сума якої встановлюється, при цьому, в якості гарантії повернення боргу надав нотаріальне доручення на гр.-на ОСОБА_5 , яким уповноважив його розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Як слідує з пояснення ОСОБА_5 , у грудні 2019 та у квітні 2020 року він дав позику ОСОБА_6 в розмірі 14000 доларів США і для гарантії повернення коштів, з добровільної згоди ОСОБА_6 вони уклали нотаріально завірене доручення на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 . Згідно вказаного доручення ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Не отримавши борг від ОСОБА_6 07 серпня 2020 року у м. Володимирі-Волинському гр.-н ОСОБА_5 , на підставі нотаріального доручення, діючи від імені ОСОБА_6 , передав у власність ОСОБА_7 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . З слів потерпілого вартість земельної ділянки перевищує суму позики.
Прокурор вказує, що з метою запобігання відчуження майна виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер::02:039:0084, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .
В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності у зв`язку з запровадженням карантину, клопотання підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених у ньому.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
У клопотанні прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку, належну на праві приватної власності ОСОБА_7 , яка, згідно приєднаних до клопотання документів є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки.
Як вбачається із матеріалів клопотання, прокурором до клопотання не надано доказів, щодо необхідності накладення арешту на вказану земельну ділянку з метою збереження речових доказів.
Вважаю, що здобутих даних недостатньо для прийняття слідчим суддею рішення про надання дозволу на накладення арешту на майно, а саме: на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер::02:039:0084, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , яка є добросовісним набувачем.
Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив

:

У задоволенні клопотання прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме: на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер::02:039:0084, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000094 від 17.08.2020 за ч.1 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1