ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 686/5948/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/411/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_9 -о., ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 -о. - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 до 24 грудня 2020 року, включно. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 відмовлено.

В апеляційних скаргах:

-захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_11 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою змінити обраний відносно його підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що зі змісту клопотання прокурора вбачається що з моменту затримання його підзахисного відпали всі ризики, окрім страху неминучого покарання за вчинення тяжкого злочину і бажання впливати на інших обвинувачених та потерпілу, однак на підтвердження цього не надано жодного доказу, в матеріалах провадження відсутні належні докази вини обвинувачених. Стверджує, що стороною захисту було заявлено про наявність провокації та викладено власну версію того, що відбулось, а сторона обвинувачення мала довести протилежне та спростувати всі їхні доводи. Вказує, що його підзахисний є випадковим учасником і цивільно-, і кримінально значущих подій та не мав жодного зв`язку із потерпілою та іншими обвинуваченими крім родинних відносин з ОСОБА_9 , через які і опинився разом з останнім під час спровокованих відносно нього розмов. Стверджує, що не дивлячись на те, що інкримінований злочин є злочином з матеріальним складом, в обвинувальному акті відсутні будь-які відомості про те, за якими ознаками спричинена потерпілій шкода складає великий розмір. Також вказує, що згідно відомостей НСРД, сторони (потерпіла та ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ) досягли згоди щодо боргу у 5000 дол.США, а згідно обвинувального акту потерпілій заподіяна шкода у розмірі 24036 грн. Стосовно ризику впливу на потерпілу вказує, що він позбавлений будь-якого змісту, адже вони надали вже суду показання, а нівелювати такий ризик можна у спосіб покладення на ОСОБА_7 обов`язку не спілкуватись з іншими обвинуваченими та потерпілою, яка втратила цікавість до даної справи і останні судові засідання не відвідує. Одночасно стверджує, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до обвинувачених. Зазначає, що його підзахисний штучно обвинувачується у злочині завищеної тяжкості, є здоровою людиною працездатного віку, який може і хоче працювати та приносити користь своїй сім`ї, з якою має надміцні зв`язки, від його праці в умовах огородництва, садівництва та тваринництва залежить добробут його сім`ї та матеріальне забезпечення її, також обвинувачений не є носієм кримінальної субкультури, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався та інших підозр відносно нього немає, а в умовах СІЗО веде себе відповідним чином.

-захисник обвинувачених ОСОБА_9 -о., ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою змінити продовжений відносно його підзахисних запобіжний захід у виді тримання під вартою на будь-який інший, більш м`який, у тому числі цілодобовий домашній арешт. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції приймаючи рішення переписав слово в слово його із своїх попередніх ухвал. Наголошує, що суддя ОСОБА_1 брав раніше участь в даному кримінальному провадженні на стадії досудового слідства, а саме розглядав заяву сторони захисту про відвід слідчому судді ОСОБА_16 та відхилив її. Під час розгляду вже по суті даного провадження судді ОСОБА_1 стороною захисту було заявлено відвід, який розглянув та відхилив суддя ОСОБА_17 , який також брав участь в даному кримінальному провадженні під час досудового слідства і в силу цих же причин не мав права брати участь у розгляді заяви про відвід. Таким чином з самого початку розгляд цієї справи по суті у тому числі при розгляді та задоволенні клопотань прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, здійснюється незаконним складом суду. Вважає, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілу відпали, оскільки суд вже більше 8 місяців розглядає справу по суті, усі зібрані стороною обвинувачення докази передані суду, а потерпілу судом вже допитано, також покинути територію України для ОСОБА_8 є неможливим, оскільки у нього вилучені документи. Просить врахувати, що його підзахисні притягуються до кримінальної відповідальності вперше, ОСОБА_18 є інвалідом другої групи, постійно хворіє та потребує медичної допомоги. Стосовно причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що копію оскаржуваної ухвали йому вдалось отримати лише 04 листопада 2020 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинувачених та доводи їх захисників, які підтримали подані апеляційні скарги з наведених у них підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

На розгляді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , , які обвинувачуються за ч.3 ст.189 КК України.

Продовжуючи обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 строк тримання під вартою, суддя своє рішення мотивував тим, що ризики переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на потерпілу, які були враховані при обранні запобіжного заходу обвинуваченим, на даний час не відпали. Вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, а потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачені вимагали у неї кошти, погрожуючи їй та членам її сім`ї фізичною розправою, чого вона і боїться в подальшому. Також судом взято до уваги, що ОСОБА_15 є громадянином Туреччини, має там сім`ю, у зв`язку з чим може покинути межі України. Одночасно враховано наявні у справі документи і зроблено висновок, що лікування обвинувачених можливе в умовах медичної частини Хмельницького СІЗО.

На переконання колегії суддів, сукупність наведених обставин правильно оцінені судом першої інстанції як такі, що підтверджують існування ризиків того, що у разі не продовження судом строків дії попередньо застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни на більш м`який із запобіжних заходів, неможливо буде запобігти ризикам, що передбачені ст.177 КПК України та продовжують існувати.

Наведені в апеляційних скаргах захисників доводи про необґрунтованість пред`явленого обвинувачення і неправильність кваліфікації дій обвинувачених, в тому числі про їх непричетність до інкримінованого злочину, стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішити суд при постановленні обвинувального чи виправдувального вироку, а не за результатами розгляду клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу.

Доводи захисників про відсутність в даному випадку ризиків того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та впливати на потерпілу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту пред`явленого ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 обвинувачення їм інкриміновано вчинення тяжкого злочину і в разі визнання їх винуватими їм загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Крім того, зі змісту фактичних обставин, які наведені в обвинувальному акті вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 інкримінується вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства до потерпілої та з погрозою застосування такого насильства до членів її сім`ї. Так, серед обставин, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, в обвинувальному акті вказано, зокрема, що 19.11.2019р. потерпіла ОСОБА_19 на вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зустрілася з ними на вул.Геологів, 6 в м.Хмельницькому, де обвинувачені продовжили висувати погрози застосування фізичного насильства до потерпілої та членів її сім`ї з метою вимагання 13700 доларів США та застосовуючи фізичне насильство до останньої, яке проявилось у штовханні ОСОБА_9 потерпілої в плече, встановили термін для сплати грошової суми 1 тиждень.

Як встановлено судом, завершити розгляд цього кримінального провадження до закінчення строку дії застосованого до обвинувачених запобіжного заходу неможливо і в ході судового розгляду ще необхідно провести ряд процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення судового слідства.

Враховуючи вимоги ст.23, ч.4 ст.95 КПК України та конкретні обставини інкримінованого обвинуваченим злочину і пояснення потерпілої в судовому засіданні, ризик незаконного впливу на свідків і потерпілу в цьому кримінальному провадженні є вагомим і продовжує існувати.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе їм запобігти, а тому відсутні підстави для скасування оскарженої ухвали і задоволення апеляційних скарг.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_10 щодо незаконного складу суду при розгляді даного кримінального провадження, оскільки виходячи зі змісту п.18 ч.1 ст.3, ч.1 ст. 81 КПК України участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснює слідчий суддя. У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Отже, розглядаючи заяву сторони захисту про відвід слідчого судді ОСОБА_16 , суддя ОСОБА_1 діяв як суддя суду, а не як слідчий суддя в цьому кримінальному провадженні. Аналогічно суддя ОСОБА_17 не брав участі в судовому провадження з розгляду обвинувачення по суті, а діяв як суддя того ж суду в порядку ст.81 КПК України.

За таких обставин порушення вимог ч.1 ст.76 КПК України в діях суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_17 не вбачається.

Таким чином, перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду не встановлено підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційних скарг захисників.

Частиною 2 ст. 424 КПК України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.404-419,424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_9 -о., ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 -о. - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді