Справа № 133/1239/19
Ухвала
Іменем України
11.11.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка Вінницької області клопотання учасників судового провадження в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 13.02.2019р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває дане кримінальне провадження, в рамках якого ухвалою суду від 14.09.2020р. відносно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний період доби, без використання електронних засобів контролю, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 12.11.2020р. включно.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту у нічний період доби на тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 порушив покладені на нього судом обов`язки, а саме у нічний час доби був відсутній за місцем свого постійного проживання, на підтвердження чого надав ряд рапортів працівників поліції.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник/адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували проти зміни запобіжного заходу, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують обставини, викладені у клопотанні прокурора.

Розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків:

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Частинами 1, 2ст.331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За ч.1 ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Прокурор в судовому засіданні просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту у нічний період доби на тримання під вартою, посилаючись на те, що останній неодноразово порушував умови обраного йому запобіжного заходу; а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечив виконання обвинуваченим обов`язку не залишати місце свого постійного проживання, без відповідного дозволу суду.

Проте, ця обставина не була доведена в суді належними та допустимим доказами.

Порядок та організація виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та ухвал слідчого судді, суду про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту визначений в Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016р. № 654, та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 03.08.2016р. за № 1087/29217 (надалі Інструкція).

Так, згідно п.3 розділу ІІІ Інструкції, у разі встановлення обставин, що свідчать про порушення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, поліцейський зобов`язаний: 1) зафіксувати факт порушення покладених обов`язків шляхом складання мотивованого рапорту. Відібрати письмові пояснення з приводу виявлених порушень у підозрюваного, обвинуваченого, членів його сім`ї, сусідів або інших свідків події за їх згодою. Зміст складеного рапорту та відібраних пояснень доповісти керівникові органу Національноїполіції; 2) у разі відсутності підозрюваного, обвинуваченого за місцем проживання негайно повідомити про це орган Національної поліції та вжити заходів для встановлення місця його перебування; 3) забезпечити невідкладне інформування усно засобами зв`язку, а надалі - письмово про виявлені факти порушень слідчого та прокурора, а якщо кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, - суду і прокурора. Копії інформаційного листа та рапорту працівника поліції про порушення долучаються до контрольно-наглядової справи.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції, поліцейські при здійсненні контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право: 1) відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України з дотриманням прав і свобод інших осіб, які мешкають разом з підозрюваним, обвинуваченим, що перебуває під домашнім арештом, з`являтися в його житло з метою перевірки дотримання встановлених судом зобов`язань та обмежень; 2) вимагати в підозрюваного, обвинуваченого в усній або письмовій формі пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на ньогообов`язків; 3) отримувати від членів сім`ї підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб, якімешкають разом з ним, за їх згодою, пояснення з приводу йогоповедінки.

В порушення вищезазначених вимог, уповноважений працівник поліції з метою фіксації факту порушення покладених на обвинуваченого обов`язків за результатами його відвідування за місцем постійного проживання, не встановив кола осіб, які були свідками даної події, та не відібрав письмові пояснення з приводу виявлених порушень у підозрюваного, обвинуваченого, членів йогосім`ї, сусідів або інших свідків.

Фактично складений лише рапорт за результатами відвідування житла обвинуваченого, який на думку суду є недостатньо мотивований, оскільки в ньому формально викладені обставини, які не підтверджені відповідними доказами.

Виходячи з викладеного, до рапортів працівників поліції суд відноситься критично.

Отже, прокурором не доведено обставин, які свідчать про те, що обвинувачений умисно та систематично допускав порушення покладених на нього обов`язків під час застосування домашнього арешту у нічний період доби, а також наявність ризиків, які виправдовують зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких злочинів, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (ч.2 ст.152 КК України), кримінальне провадження не завершено, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби закінчується 12.11.2020р., а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування цього запобіжного заходу зникли, а тому оскільки підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно нього дії запобіжного заходу у виглядідомашнього арешту у нічний період доби.

Керуючись ст.ст.9, 29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.31, 177, 178, 181, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, без використання електронних засобів контролю, відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Путила Путильського району Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, згідно обвинувального акту не одруженого, на момент затримання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пояснень учасника бойових дій, судимого 22.02.2013р. Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2014р., невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 28 діб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.190 КК України, обраного ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 14.09.2020р., з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00год. по 06.00год. наступної доби, без відповідного дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальномупровадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби встановити строком на два місяці, тобто до 09 січня 2021 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя