Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року (ЄРДР №0000019),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 03 грудня 2020 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 відмовлено.
Змінено щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 03.02.2021 року включно.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти із залу суду.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:
-заборонити цілодобово залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
-утримуватись від спілкування з підозрюваними та свідками в даному кримінальному провадженні;
-здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 в даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.3 та 311 ч.3 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, так і відповідно тяжких злочинів, однак підозрюваний не судимий, має постійне місце проживання на території м. Луцька Волинської області, також має на утриманні двох дітей, що свідчать про його стійкі соціальні зв`язки, крім того, в судовому засіданні не встановлено будь-яких фактів ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, разом з тим, слідчим та прокурором як в клопотанні, так і в судовому засіданні не підтверджені документально ризики, що передбачені ст.177 КПК України, крім того, будь-яка інша негативна процесуальна поведінка підозрюваного також органом досудового розслідування не зазначено, а підозра у вчиненні як особливо тяжкого, так і тяжкого злочину не є безумовною підставою для продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчим суддею відмовлено у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 . Однак з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слід змінити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає до скасування у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що в клопотанні наведені, а під час судового розгляду цього клопотання слідчим і прокурором доведена обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, організованою групою, та ч.3 ст. 311 КК України незаконного придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, організованою групою; що свідчить про існування ризиків, та дає суду достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Крім того зазначає, що наведені в клопотанні до слідчого судді обставини, виклад яких зроблено з покликанням на матеріали кримінального провадження, свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи підозрюваного, та враховуючи, що свою протиправну діяльність ОСОБА_9 здійснював застосовуючи засоби конспірації, своєї причетності до вчинення кримінальних правопорушень не визнає, то запобіжний захід у вигляд домашнього арешту не зможе в достатній мірі бути заходом забезпечення даного кримінального провадження, відтак, існує необхідність обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З цих підстав просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 549 250 гривень. У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Луцька Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-утримуватись від спілкування з підозрюваними та свідками в даному кримінальному провадженні;
-здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які її заперечили і просили залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання (продовження строку дії) запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею були дотримані.
З матеріалів провадження встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , якому 11 серпня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2020 року ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.10.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 06.10.2020 року строк досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні було подовжено до 6-ти місяців, тобто до 07.02.2021 року.
Встановлено і те, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2020 року ОСОБА_9 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 04.12.2020 року включно.
З матеріалів кримінального провадження та вищевказаних судових рішень вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою запобігання спробам ухилення від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні. При цьому на той час саме такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою міг запобігти вказаним ризикам, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України.
Колегія суддів апеляційного вважає, що з моменту взяття ОСОБА_9 під варту, обрання йому запобіжного заходу - тримання під вартою, та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, змінилися обставини, які були підставою для обрання щодо нього такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, та змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Так, стороною обвинувачення у поданому клопотанні про продовження строку тримання під вартою та в ході його розгляду не доведено, що обставини, які свідчать про те, що заявлені і доведені у той час ризики (переховування від досудового розслідування чи суду, незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні) не зменшилися, або з`явилися будь-які нові ризики, які фактично виправдовують подальше тримання ОСОБА_9 під вартою. Прокурором та слідчим не доведено і того, що будь-який інший більш м`який запобіжних захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам зазначеним у поданому клопотанні слідчого.
Враховуючи вищенаведене, а також особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання на території м. Луцька, на його утриманні перебуває двоє дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, раніше не судимий, відсутність в даний час обґрунтованих фактів про намагання підозрюваного вчинити будь-які дії, що негативно вплинуть на хід досудового розслідування, тяжкість інкримінованого йому діяння, а також інші обставини провадження, апеляційний суд повністю погоджується із слідчим суддею першої інстанції про відмову у продовженні підозрюваному строку тримання під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме - у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Такий висновок слідчого судді суду першої інстанції є правильним, а обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі на думку колегії суддів апеляційного суду, є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.
Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, - без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді