Провадження 1-кп/557/108/2020
Справа 557/1169/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000051, внесеного 03 лютого 2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бочаниця Гощанського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з неповною середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 08 листопада 2012 року Острозьким районним судом Рівненської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- 25 лютого 2013 року Гощанським районним судом Рівненської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2012 року і призначено остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі;

- 27 червня 2013 року Гощанським районним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 25 лютого 2013 року і призначено остаточне покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі, 29 грудня 2017 року на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 07 жовтня 2019 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2020 року у вечірню пору доби ОСОБА_3 , перебуваючи у с. Симонів Гощанського району Рівненської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши хвіртку, пройшов на територію господарства потерпілої ОСОБА_6 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де відчинивши незамкнені двері підсобного господарського приміщення, пройшов у середину даного приміщення, звідки таємно викрав 12 курей, загальною вартістю 1800 гривень та 2 півнів, вартістю 400 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2200 гривень

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 06 лютого 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у с. Симонів Гощанського району Рівненської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території господарства ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, викрав належний потерпілій ОСОБА_8 велосипед марки «Azimut», вартістю 2000 гривень, чим завдав для потерпілої матеріального збитку на зазначену суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 наприкінці березня 2020 року, точної дати та години досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у с. Федорівка Гощанського району Рівненської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території поблизу Федорівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, яке знаходиться за адресою: вул. Шкільна, буд. 1 у с. Федорівка Гощанського району, шляхом вільного доступу, викрав металеву сітку огородження, довжиною близько 40 м, вартістю 2731 гривня, що перебуває на балансі відділу освіти Гощанської РДА, чим завдав для потерпілої сторони матеріального збитку на зазначену суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 наприкінці травня 2020 року, точної дати та години досудовим слідством не встановлено, перебуваючи в смт. Гоща Рівненської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та, прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за приміщенням спортзалу на вул. Незалежності, шляхом вільного доступу, викрав належний потерпілому ОСОБА_9 жіночий велосипед марки «Aіст», вартістю 800 гривень, чим завдав для потерпілого матеріального збитку на зазначену суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , з 02 червня на 03 червня 2020 року у нічну пору доби, перебуваючи в смт. Гоща Рівненської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши хвіртку, пройшов на територію господарства потерпілої ОСОБА_10 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де, через вікно підсобного господарського приміщення, пройшов у середину даного приміщення, звідки таємно викрав 2 гусей, загальною вартістю 700 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 10 липня 2020 року, точної години досудовим слідством не встановлено, порушуючи порядок, встановлений ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори», на пустирі поблизу с. Бочаниця Гощанського району Рівненської області незаконно придбав, шляхом зривання частини рослин коноплі, які в подальшому зберігав по місцю свого проживання на АДРЕСА_1 до моменту проведення 22 липня 2020 року працівниками поліції за вищевказаною адресою огляду, у ході якого у підсобному приміщенні виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 158,15 г, обіг якого заборонено відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 13 липня 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, зайшов до приміщення магазину «Продукти», що на вул. Шевченка, 8 у с. Дуліби Гощанського району Рівненської області, та тримаючи у руках ніж почав погрожувати продавцю ОСОБА_11 фізичною розправою та можливим застосуванням відносно потерпілої насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, яка сприйняла реально погрозу ножем, як загрозу її життю та здоров`ю, заволодів грошовими коштами у сумі 281 гривня, які знаходилися у касі магазину.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

Крім того, 28 серпня 2020 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ув`язнений ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будівлі Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області за адресою: вул. Застав`я, 11, смт. Гоща Гощанського району Рівненської області, під час конвоювання останнього з Гощанського ВП до слідчого ізолятора Рівненської області, з метою придбання алкогольних напоїв та їх вживання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підкуп працівників правоохоронного органу, словесно висловив пропозицію у наданні неправомірної вигоди службовій особі. При цьому, усвідомлюючи те, що він є ув`язненим згідно рішення суду та йому роз`яснено права та обов`язки ув`язненого згідно «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 березня 2013 року №460/5, а саме п. 4.3, відповідно до якого ув`язненим і засудженим забороняється виготовляти, зберігати, розповсюджувати та вживати алкогольні напої, а також наркотичні, психотропні й інші заборонені до вживання речовини, запропонував ОСОБА_12 , який проходить службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, який склав Присягу поліцейського і якому присвоєне спеціальне звання старший лейтенант поліції, надати йому неправомірну вигоду за можливість придбання алкогольних напоїв та їх вживання. У відповідь працівники поліції пояснили та попередили ОСОБА_3 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак останній, незважаючи на попередження, переслідуючи мету придбання алкогольних напоїв та їх вживання, маючи при собі грошові кошти в сумі 1000 гривень, тримаючи вказану суму грошових коштів в руці та діючи неодноразово, повторюючи тотожні діяння, простягнув їх в сторону вказаного працівника поліції та залишив їх поруч нього на лавочці, тим самим запропонував та надав вказаному працівнику поліції вищезазначену суму в якості неправомірної вигоди, у власних інтересах, для сприяння останнім невчинення будь-яких дій, з використанням наданого йому службового становища, пов`язаного із забороною придбання алкогольних напоїв та їх вживання.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує та надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

31 серпня 2020 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000051, і підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника підозрюваного - ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , представника потерпілого відділу освіти Гощанської РДА ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , наданою останніми прокурору на укладення ними угоди, укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, за ч. 1 ст. 369 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року, просив її затвердити. Водночас останній, вказуючи на те, що ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадження в період відбуття покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року, просив остаточне покарання визначити за правила ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні також підтримали угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року та просили її затвердити, при визначенні остаточного покарання просили врахувати характеристику з місця проживання ОСОБА_3 , а також те, що він щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та представник потерпілого відділу освіти Гощанської РДА ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, в яких просили підготовче судове засідання провести без їх участі, зазначивши про те, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, наявні у матеріалах справи письмові згоди всіх потерпілих прокуроку на укладення ними угоди від 31 серпня 2020 року належним чином складені та містить всі відомості, що дозволяють суду переконатися у позиції кожного потерпілого щодо укладення угоди.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а обставинами, що таке покарання обтяжують, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При цьому, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 07 жовтня 2019 року засуджений вироком Острозького районного суду Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 (три) роки.

В даному кримінальному провадженні, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України, вчинені ОСОБА_3 з 02 лютого 2020 року по 28 серпня 2020 року, тобто у період іспитового строку, визначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Відповідно до ст. 71 КК України, яка містить імперативну вимогу про призначення покарання за сукупністю вироків виключно судом, у випадку коли підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні якого у подальшому укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає самостійно, керуючись правилами статей 71, 72 КК України (п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод»).

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання, самостійно визначивши останньому остаточне покарання, керуючись правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання, призначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 03 лютого 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 1 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за ч. 1. ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 369 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 14 години 05 хвилин 13 липня 2020 року.

Речові докази:

-грошові кошти у сумі 238 гривень, передані на зберігання ОСОБА_14 , залишити у його власності;

-кепку «бейсболка» фіолетового кольору з надписом «Adidas», шорти чорного кольору з надписом «Adidas Predator», футболку чорного кольору, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_3 ;

-залишки ножа «Colambia», упаковані у сейф-пакет №2189096, речовину рослинного походження (канабіс), упаковану у сейф-пакет №1976949, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, - знищити;

-грошові кошти однією купюрою номіналом 1000 гривень серії АГ №9904595, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1