КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.08.2020 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 01.10.2020, із визначенням застави у розмірі 4101 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 620 302 грн.
У разі звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, ухвалено покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та термін покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначено до 03.10.2020.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, із забороною залишати йому місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування, та покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає та працює, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що в ухвалі слідчого судді продубльовано дані, викладені у клопотанні слідчого.
Посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник зазначала, що з моменту проведення обшуку до вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 минуло майже чотири місяці, протягом яких останній без жодних зволікань на першу вимогу з`являвся до слідчого з метою надання показань у справі щодо відомих йому обставин справи.
Стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що ОСОБА_6 здійснив хоча б одну спробу переховування від органів досудового розслідування.
ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, антисоціальний спосіб життя не веде, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, постійно знаходиться і проживає разом з родиною за адресою АДРЕСА_1 , має постійне місце роботи, двох малолітніх дітей на утриманні, хворого батька, який потребує постійного лікування, та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується відсутністю доказів наявності хоча б одного випадку його ухилення від явки до органудосудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 займається суспільно-благодійною діяльністю, та у зв`язку із незадовільним станом здоров`я потребує лікування.
Посилання сторони обвинувачення на те, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх кримінальних правопорушень, вчинених злочинною організацією, не може вважатися підтвердженням ризику знищити ОСОБА_6 , сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Під час досудового розслідування слідчим уже допитано свідків, та у ОСОБА_6 немає можливостей здійснювати на них вплив. Крім того, свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_22 та ОСОБА_33 допитані ще в лютому - березні 2020 і станом на дату розгляду слідчим суддею клопотання сторона обвинувачення не надала доказів, що ОСОБА_6 намагався вплинути на вказаних осіб.
Стороною обвинувачення не враховано, що ОСОБА_6 не знайомий з потерпілими, не вчиняє та не вчиняв жодного впливу на осіб, покази яких долучено до клопотання. У клопотанні не зазначено, яким чином підозрюваний може впливати на потерпілих, які знаходяться на території іншої держави.
Долучені слідчим до клопотання докази не підтверджують жодної обставини, зазначеної у клопотанні щодо участі ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах.
Визначаючи заставу у розмірі 8 620 302,00 гривень, слідчий суддя не врахував майновий стан ОСОБА_6 , не перевірив, що такий розмір застави є завідомо непомірним для нього.
Крім того, сума шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, в розмірі 8 619 735,00 грн., в межах якої визначено підозрюваному розмір застави, інкримінується всім підозрюваним у даному кримінальному провадженні. При цьому, у справі відсутні докази щодо визначення саме такої суми збитків.
Враховуючи вищевикладені обставини та дані про особу підозрюваного, конкретні обставини справи та процесуальну поведінку ОСОБА_6 протягом досудового розслідування, на переконання апелянта, є недоведеними посилання сторони обвинувачення на неможливість запобігти встановленим у справі ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, 13.08.2020 від захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначала, що в ухвалі слідчого судді жодним чином не спростовано та не обґрунтовано заперечення захисника та пояснення самого підозрюваного, та не надано їм жодної правової оцінки.
Зокрема, слідчим суддею не спростовано доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не міг знаходитись в територіальному сервісному центрі № 8043 за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, 26В, оскільки в цей час здійснював лікування внаслідок перелому нижньої щелепи у КНП «Київська міська клінічна лікарня №17».
Крім того, слідчий суддя залишив поза увагою клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_34 .
Судом залишено без жодного обґрунтування те, що стороною обвинувачення не надано доказів причетності ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, ані документів з МРЕВ, ані документів щодо розмитнення, щодо реєстрації даного транспортного засобу, даних на підтвердження взаємозв`язку ОСОБА_33 з родиною ОСОБА_35 , не надано жодних доказів спричинення компанії «Форс трейд» збитків.
Також, судом першої інстанції перед початком розгляду клопотання прийнято від сторони обвинувачення витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України та зазначено, що останній є обвинуваченим ще в іншому кримінальному провадженні, при тому, що жодних доказів цих обставин сторона обвинувачення суду не надала. При цьому, апелянт зазначала, що згідно ст. 88 КПК України, докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000127, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України.

11.06.2020 о 08 год. 36 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, створеній з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України; у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим злочинною організацією, що завдало великої майнової шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України; у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, злочинною організацією, що завдало великої матеріальної шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України; у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. ст. 263 КК України; у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 263 КК України; у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 309 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.05.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від16.02.2019 до восьми місяців, тобто до 25.10.2020.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.06.2020 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09.08.2020 включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 16.02.2019, із визначенням застави в розмірі 4101 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 620 302 грн., та покладанням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

31.07.2020 старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 29.07.2020, погодженим прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 4 101 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 620 302 грн., та покладанням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.08.2020 задоволено клопотання слідчого, та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 01.10.2020, із визначенням застави у розмірі 4101 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 620 302 грн.
У разі звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, ухвалено покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та термін покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначено до 03.10.2020.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про визначення застави у розмірі 4101 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 620 302 грн.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується, що на даний час продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного кримінального правопорушення.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
З наведених підстав є передчасними посилання захисника на неналежність та недопустимість долучених до клопотання доказів, на відсутність доказів визначення суми збитків у кримінальному провадженні, а також доводи щодо перебування ОСОБА_6 в іншому місці в період часу, коли йому інкримінують вчинення кримінального правопорушення, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Твердження захисника про недоведеність неможливості запобігти встановленим у справі ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення.
Доводи апелянта про те, що слідчим суддею залишено поза увагою клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_33 , не є визначеною законом підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки допит свідків під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу є правом слідчого судді, а не його обов`язком.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, антисоціальний спосіб життя не веде, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, постійно знаходиться і проживає разом з родиною за адресою АДРЕСА_1 , має постійне місце роботи, двох малолітніх дітей на утриманні, хворого батька, який потребує постійного лікування, а також займається суспільно-благодійною діяльністю, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Доводи захисника про те, що підозрюваний у зв`язку із незадовільним станом здоров`я потребує лікування, ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження, оскільки стороною не надано суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_6 таких захворювань, які унеможливлюють його утримання під вартою.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею не враховано майновий стан ОСОБА_6 та визначено заставу у розмірі, яка є завідомо непомірною для останнього, були предметом дослідження слідчого судді та з урахуванням цих обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що застава саме у розмірі 4101 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 620 302 грн. здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

Твердження апелянта про те, що слідчим суддею прийнято до уваги витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у іншому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України, а також зазначено в ухвалі, що останній є обвинуваченим ще в іншому кримінальному провадженні, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді. Зазначення вказаних обставин в ухвалі не впливає на правильність висновків слідчого судді щодо необхідності продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3