Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/1667/20
Провадження № 1-кс/572/462/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суд Рівненської області, ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 погоджених прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000625, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого та стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого, раніше неодноразово судимого, одруженого, на утриманні має трьох дітей, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.4 КК України -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернулись до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0000625.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що приблизно опівночі з 27 на 28 червня 2020 року (точно часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в місті Костопіль Рівненської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, попередньо домовилися між собою умисно вчинити нападу на громадянина ОСОБА_9 з метою заволодіння належним йому майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.
Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив та маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 28 червня 2020 року, приблизно о 01 год. 30 хв., на автомобілі марки «Skoda» модель «Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , прибули до господарства ОСОБА_9 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, залишивши автомобіль на відстані приблизно 200 метрів від вказаного господарства, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою виконання свого злочинного умислу, через огорожу, ворота якої замикаються за допомогою металевого засову, увійшли на територію домоволодіння ОСОБА_9 , дочекалися коли господар вийшов в коридор будинку та відчинив вхідні двері, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проникли в приміщення житлового будинку та умисно вчинили напад на потерпілого, зваливши його з ніг, наносячи удари руками та ногами в область голови та тулуба, заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: політравми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня з формуванням внутрішньо-мозкової травматичної гематоми лівої півкулі мозку, ЗТГК (які зазвичай згідно наказу МОЗ №6 Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень), а також забою обох легень, переломів VIII, ХІ ребер справа, забою-осаднення м`яких тканин голови, обличчя, тулуба та кінцівок.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, поєднану єдиним спільним злочинним умислом, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , застосувавши фізичну силу до потерпілого ОСОБА_9 , обмотали йому руки та ноги електропроводом, тим самим позбавивши його вільно пересуватися в приміщенні житлового будинку, відшукали належне останньому майно, а саме: грошові кошти в сумі 4 000 гривень із гаманцем, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки Mercedes-Benz Vito 110 CDI, д.н.з. НОМЕР_4 , бінокль марки «Tasco ZIP FOCUS FULLYCOATED 101BRZ/C», тактичний рюкзак зеленого кольору, мобільний телефон марки «XIAOMI», універсальний пульт до телевізора марки «MAC 2008», шуруповерт марки «Smart SCD-0012Li», набір ключів марки «PRO» та пістолет Флобер з кобурою, яким умисно заволоділи, привласнили та розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму приблизно 8 000 грн.
08.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
08.07.2020 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні, клопотання підтримав повністю, надав відповідні пояснення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника, заперечив проти задоволення клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. З цього правила випливають два природних наслідки, що тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами (справа «Ілійков проти Болгарії », «Бекчієв проти Молдови»). Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.
Згідно практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону,
Метою продовження строку застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до змісту клопотання, є запобігання ризикам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються.
Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою середнього віку, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. Також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , що не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Підозрюваний ОСОБА_5 є особою середнього віку, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. Також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , що не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.
Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення слідчому судді доведена і сумнів не викликає, при цьому підтверджуються матеріалами справи та показаннями підозрюваного в судовому засіданні.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання. На даний час, враховуючи обставини справи, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів підозрюваному слідчий суддя вважає недостатнім та передчасним.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосування насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі на 60 днів.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , запобіжній захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі на 60 днів.
Строк дії ухвали до 06 січня 2021 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , контроль за виконанням ухвали покласти на Сарненську місцеву прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1