КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 17 серпня 2020 року апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року,

за участі: представника ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 , накладено арешт на речові докази, а саме: грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346, , за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Не погоджуючись з таким рішенням, генеральний директор ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що слідчим суддею12 червня 2020 року розглянуто клопотання про арешт майна без виклику ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД», копію ухвали не направлено, про її існування стало відомо 01 липня 2020 року від працівників АТ «АЛЬФА-БАНК» після неможливості здійснення платежів. 02 липня 2020 року представник товариства ознайомився з матеріалами судового провадження та ухвалою слідчого судді, апеляційну скаргу подано 06 липня 2020 року.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки слідчим судде необґрунтовано накладено арешту на грошові кошти ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД», які не можуть бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні в силу того, що вони отримані ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» за договором про надання послуг з постачання пари, гарячої води та пов`язаної продукції №6/20-Т від 28.01.2020 р. та не мають відношення до предмету кримінального провадження.

Окрім того, накладенням арешту на грошові кошти ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» повністю зупинено його господарську діяльність, відповідно товариство не може відповідати за взятими на себе зобов`язаннями перед контрагентами та працівниками товариства.
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 травня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000066, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, шляхом підробки та використання підробної довіреності, що була видана в Чеський республіці, від імені Цірала Ховала, заволоділи корпоративними права ТОВ «Графобал груп енерджи юа» код 38808283, що зареєстрована за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 148/1 та ТОВ «ГГЕ УА Захід» код 38920742, що зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 21, оф. 1.
Банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346, , відкритий ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» код 38920742, зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 21, оф. 1 визнано речовим доказом до кримінальному провадженню.
12 червня 2020 року старший слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції
Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та заборонити видаткові операції , що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346, , за винятком здійснення видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року вказане клопотання задоволено.
Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000066 про накладення арешту на грошові кошти, які розміщенні на рахунку ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступну.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається, із наданих слідчим до клопотання матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до фабули вказаного витягу, невстановлені особи, шляхом підробки та використання підробної довіреності, що була видана в Чеській республіці, від імені Цірала Ховала. Заволоділи корпоративними правами ТОВ «Графобал груп енерджи юа» код 38808283, що зареєстрована за адресою: м. Київ, пр.. Перемоги, 148/1, ТОВ «ГГЕ УА Захід» код 38920742, що зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 21, оф. 1, та ТОВ «Прайм Енерджі`код 39808609.
Проте, не зрозуміло, які дії вчинили посадові особи ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД».
За матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичними особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
Окрім того, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що арештоване майно, яке належить ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки в самому клопотанні старшого слідчого та в постанові органу досудового розслідування від 05 червня 2020 року про визнання арештованих грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» речовим доказам у кримінальному провадженні відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України їх визнано речовими доказами.

Долученою постановою старшого слідчого ОСОБА_7 від 05 червня 2020 року визнано банківський рахунок речовим доказом, а арешт накладено на грошові кошти. На думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» є предметом злочинної діяльності товариства.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні слідчим в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для зазначеного товариства та виконання ним своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» ОСОБА_5 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, якою задоволеноклопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 , накладено арешт наречові докази, а саме: грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346, , за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 , про накладення арешту наречові докази, а саме: грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346, , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3677/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_9