Справа № 683/1878/20
У Х В А Л А
14 грудня 2020 року слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , інспектора СД Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_6 ,
В судовому засідання скаржник підтримав скаргу, просив її задовольнити, з вищенаведених підстав.
Прокурор та інспектор дізнання заперечили проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова є законною і підстав для скасування постанови не має, оскільки слідством відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального проступку за ч.1 ст.192 КК України
Заслухавши пояснення скаржника, думку слідчого та дізнавача, дослідивши матеріали кримінального провадження та скарги, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Так, п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Частиною першою ст.304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно положень ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до положень ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Оскільки копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 06 жовтня 2020р., тому строк оскарження постанови, вважаю не пропущеним і учасники розгляду скарги з даними згідні.
Разом з тим, наведені у скарзі обставини, які на думку скаржника, є підставами для скасування оскаржуваної постанови, не заслуговують на уваги, з наступного.
Так, в обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що постанова є незаконною, досудове розслідування неповне, необ`єктивне, оскільки не взято до уваги, що ОСОБА_7 з жовтня 2019р. змінив замки на спірному приміщенні бокс АДРЕСА_1 та не допускає ОСОБА_4 до даного приміщення.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 існує цивільно-правовий спір, а у діях ОСОБА_7 відсутній складу кримінального проступку за ч.1 ст.192 КК України.
Так, як вбачається з даних договору дарування від 16 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі правочинів 16.12. 2004 року р.№489804, 16 грудня 2004 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_4 частку нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 і дарунок ОСОБА_4 прийняв та з вказаного часу ОСОБА_7 і ОСОБА_4 спільно використовували для здійснення підприємницької діяльності - ремонт побутової техніки) до жовтня 2019 року.
Згідно інформаційної довідки №201164417 від 20.02.2020 року, ОСОБА_7 володіє одноосібно нежитловим приміщенням по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №2976 від 31.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу ОСОБА_8 .
Додатково допитаний по даному факту потерпілий ОСОБА_4 дав показання, що він не звертався до нотаріуса Старокостянтинівського нотаріального округу ОСОБА_8 за дублікатом договору дарування від 16.12.2004р. предметом якого була 1/2 частина нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 .
Таким чином досудовим розслідуванням встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 маючи у власності 1/2 частини нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , відповідно до договору дарування від 16.12.2004р. не реалізував своє право на державну реєстрацію нерухомості, як це передбачено ст.182 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не звернувся до реєстратора про реєстрацію за собою права власності на вказану частку нежитлової будівлі.
Разом з тим, оскільки договір дарування частки нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 від 16 грудня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі правочинів 16.12. 2004 року р.№489804 є чинним, тому у ОСОБА_4 відсутні будь-які об`єктивні перепони у реєстрації за собою права власності на вищевказане майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 11 годині 30 хв. 18 грудня 2020 року.

Слідчий суддя