Дата документу 03.12.2020 Справа № 323/2882/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1281/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №323/2882/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Преображенка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ; відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_9 про особисту поруку щодо підозрюваного ОСОБА_8 ; задоволено частково клопотання захисника ОСОБА_7 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні передбаченого ч.2 ст.286 КК злочину, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 днів шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, внаслідок чого зроблено неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив змінити ухвалу слідчого судді, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, посилаючись на те, що жодний передбачений ст.177 КПК ризик прокурором не доведений. ОСОБА_8 визнав себе винним у вчиненні ним злочину, щиро кається, не має наміру переховуватися від слідства, впливати на свідків та потерпілих, знищувати докази. Крім того, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний буде позбавлений можливості працювати, заробляти гроші на своє існування, утримання своєї родини та відшкодовувати завдану злочином шкоду.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Встановлено, що старший слідчий СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.286 КК злочину.

В клопотанні зазначено, що 15 листопада 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.286 КК злочину.

З посиланням на наявність передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також на ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких зазначених у клопотанні запобіжних заходів запобігання ризикам.

Колегія суддів в цілому погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням, за виключенням деяких недоліків.

Згідно ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо незастосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою і застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, працевлаштований, характеризується з місця проживання та роботи позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, надано належну оцінку доказам про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, відповідно до ст.177, ст.178 КПК перевірено наявність та доведеність ризиків, обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, надано оцінку ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає, що в ході апеляційного розгляду судом також не встановлено ризиків переховування від слідства або можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, вважає, що зазначені стороною обвинувачення ризики, суду не доведені, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 є занадто суворим в даному конкретному випадку і безпідставним.

З даними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про те, що суд не в повній мірі врахував обставини скоєного злочину, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, залишення підозрюваним місця ДТП, ненадання ним першої медичної допомоги померлому ОСОБА_11 , не є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зазначені обставини враховані слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами, які мають значення для вирішення цього питання.

Вимоги апеляційної скарги прокурора є безпідставними, належним чином необґрунтованими.

Проте судова колегія вбачає підстави для зміни ухвали за апеляційною скаргою захисника.

Домашній арешт, як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

На переконання колегії суддів, вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у виді цілодобового арешту, слідчий суддя в достатній мірі не врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного з приводу того, що застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту повністю виключає можливість підозрюваним працювати та забезпечувати матеріально себе і свою родину, а також відшкодовувати завдану шкоду.

Судова колегія зважає також і на фактичну поведінку підозрюваного після застосування щодо нього 17.11.2020 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Так, ОСОБА_8 не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, не ухиляється від участі у досудовому розслідуванні, не перешкоджає в інший спосіб досудовому розслідуванню, з чим погодився й прокурор.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, є невиправдано обтяжливим для останнього, тому колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 21-00 год. по 07-00 год наступного дня.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Колегія суддів, відносно доводів сторони захисту, не знаходить визначених ст.180 КПК підстав для застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки зазначений запобіжний захід в межах вказаного кримінального провадження не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час апеляційного розгляду.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 змінити.

Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21-00 години до 07-00 години наступного дня, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою;
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4