Дата документу 17.08.2020 Справа № 937/4186/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/4186/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/841/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,

розглянула 17 серпня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2020 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областізі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі Орешина, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Повертаючи скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб, слідчий суддя вказав, що у скарзі не було надано жодного доказу звернення до ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі з заявою про вчинення кримінального правопорушення, на яку він посилається в скарзі на бездіяльність слідчого ДБР. Заявником не надається до скарги рішення слідчого, яке було прийнято за його заявою про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, неможливо встановити, чи підлягає скарга розгляду саме в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області, а також неможливо встановити, чи у встановлені КПК України строки подано скаргу, оскільки перебіг строку подання скарг на оскаржуваний вид бездіяльності пов`язується з моментом вчинення бездіяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, просить переглянути рішення слідчого судді у зв`язку з грубим порушенням законодавства.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, ст. ст. 303-308 цього Кодексу).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя обґрунтовано виходив зі змісту скарги ОСОБА_7 . З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Так, зміст скарги має перебувати у площині вимог ст. 303 КПК України щодо рішень, дій чи бездіяльності, які оскаржуються особою та містити відомості, визначені ч.1 ст. 304 КПК України задля можливості слідчим суддею перевірити скаргу на предмет дотримання предмету оскарження, правил суб`єктності, підсудності та строків звернення.

Законодавцем, з огляду на положення ч.2, ч.4 ст. 304 КПК України, передбачений обов`язок слідчого судді перевірити скаргу на дотримання скаржником встановлених правил звернення з відповідною скаргою.
При цьому, оскаржувану бездіяльність не можна встановити без врахування положеньч. 1 ст. 214 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У своїй постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Системний аналіз зазначених вище положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, у п. 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Разом з тим, зі змісту заяви ОСОБА_7 до слідчого судді вбачається, що заява не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки кримінального правопорушення, та свідчили б про наявність в діях певних осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Більш того, у заяві ОСОБА_7 вказує на звернення до правоохоронців з заявами у кількості 20 штук у період 2019-2020 роки.

При цьому ОСОБА_7 , закцентувавши увагу на бездіяльності слідчого Орешина з приводу невнесення ним відомостей до ЄРДР з викладенням власних висновків щодо дій даного слідчого, не конкретизував саме обставин звернень з численними заявами до правоохоронного органу, які і могли б засвідчувати наявність ознак кримінального правопорушення за кожним відповідним зверненням.

Так, судова колегія додатково звертає увагу, що доводи заяви до слідчого судді взагалі не містять відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведений ОСОБА_7 період звернення до ДБР у 2019 році не перебуває у площині дотримання передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України строку оскарження, а відсутність будь-яких відомостей щодо конкретної дати звернення ОСОБА_7 у 2020 році до правоохоронного органу позбавили слідчого суддю перевірити дотримання строків, передбачених ст.304 КПК України.

Судова колегія зауважує, що дотримання передбачених законом строків не може носити формальний характер, оскільки строк звернення чітко передбачений ч.1 ст. 304 КПК України та відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

В цьому контексті практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.5 ст. 9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», має застосовуватися у національному законодавстві як джерело права, свідчить про те, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (справа «Скорик проти України», справа «Девеер проти Бельгії»).

Застосована норма не обмежує доступу до правосуддя, оскільки врегульовує дотримання процедури звернення до суду та, з урахуванням поставлення перед судом клопотання щодо поновлення строку на оскарження певної бездіяльності з наведенням причин поважності пропуску цього строку, надає можливість суду, з дотриманням принципу змагальності сторін, вирішити питання стосовно прийняття скарги до розгляду.

Вказані вище обставини засвідчують, що слідчий суддя в порядку ст.304 КПК України обґрунтовано повернув ОСОБА_7 його скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Звертаючись до змісту апеляційної скарги ОСОБА_7 (а.п.11) слід констатувати відсутність обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 також не зазначив у чому саме полягає незаконність судового рішення, обмежившись міркуваннями загального характеру про незгоду із процесуальними діями суддів апеляційної інстанції, незгоди із раніше прийнятими рішеннями, тощо. Не надаючи при цьому жодних пояснень щодо предмету звернення до слідчого судді, конкретних дат та інших обставин, які б мали значення у рамках цього провадження.

Отже, доводи апелянта не дають підстав вважати, що слідчим суддею були порушені норми кримінального процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення поставленого перед ним питання.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України. Таким чином, таке обмеження не завдає шкоди самої суті права ОСОБА_7 на звернення до суду.
За наведених обставин, з урахуванням змісту як поданої до слідчого судді заяви, так і змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_7 при апеляційному розгляді, колегія суддів не вбачає формалізму у висновках слідчого судді у контексті забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду.

Змістовність заяви до слідчого судді засвідчує не відповідність викладених доводів існуванню розумної пропорційності між використаним скаржником засобом та поставленою метою.
Оскільки, слідчий суддя, повертаючи скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2020 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4