Справа № 170/445/20 Провадження №11-сс/802/429/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника тимчасово вилученого майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шацького районного суду Волинської області від 15 липня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0000313 від 27.06.2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернулась в суд з клопотанням про арешт майна, яке мотивоване тим, що СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 27.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.
У клопотанні зазначено, що згідно відомостей, внесених до ЄРДР, 24 червня 2020 року о 13 год. 08 хв. в чергову частину Любомльського ВП ГУНП у Волинській області зі служби 102 надійшло повідомлення від головного державного інспектора УЗ та ПК та ПМП Волинської митниці Держмитслужби ОСОБА_10 про те, що під час проведення поглибленого огляду автомобіля марки «Рено мастер», номерний знак НОМЕР_1 , який слідував смугою руху «червоний коридор» в напрямку «виїзд з України» під керуванням громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в багажному відсіці було виявлено три поліпропіленові мішки вагою брутто 101,5 кг та одну коробку з вмістом трьох поліпропіленових мішків вагою брутто 14,9 кг з вмістом каміння жовто-коричневого кольору різного розміру зовні схоже на бурштин, законність якого не підтверджується відповідними документами.
26 червня 2020 року в ході проведення огляду місця події, що мав місце в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин» Волинської митниці ДФС, що за адресою: с.Старовойтове, Любомльський район, Волинська область, було оглянуто автомобіль марки «Рено мастер», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . В ході огляду даного автомобіля в багажному відсіку було виявлено три великі поліпропіленові мішки та одну коробку з вмістом трьох малих поліпропіленових мішків з вмістом каміння жовто-коричневого кольору різного розміру зовні схоже на бурштин, законність якого не підтверджується відповідними документами. В ході огляду було зважено: 1) мішок з надписами «Z-5 35 кг» з вмістом каміння та упаковано в 3 окремих спеціальних пакети, а саме: 16,6 кг упаковано до спеціального пакету №7017607; 16,6 кг - до спеціального пакету №7017329; 2,2 кг - до спеціального пакету № ЕХРТ 0212856. 2) мішок з надписами «2-5 5-10 30 кг» з вмістом каміння та упаковано в 3 окремих спеціальних пакети, а саме: 16,1 кг упаковано до спеціального пакету №7017330; 17,0 кг - до спеціального пакету № 7017328; 2,4 кг - до спеціального пакету №ЕХРТ 0212855; 3) мішок з надписами «5-10 2-5 35 кг» з вмістом каміння було упаковано у 2 окремих спеціальних пакети, а саме: 14,4 кг упаковано до спеціального пакету № 7017331; 15,9 кг - до спеціального пакету № 7017609. І вже 3 поліпропіленових мішки було упаковано до спеціального пакету №ЕХРТ0212854. Після зважування цих трьох малих мішків з вмістом каміння було зважено та встановлено, що їх маса 5,0 кг., 5,0 кг та 4,9 кг відповідно. Дані мішки було зв`язано та упаковано до спеціального пакету №7017610. У подальшому виявлене каміння було вилучено.
В ході цього ж огляду також було вилучено автомобіль марки «Рено мастер», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 .
27.06.2020 року за даним фактом до ЄРДР внесено відомості під №0000313 і розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.
Прокурор вказує, що зазначене вище каміння жовто-коричневого кольору різного розміру зовні схоже на бурштин, транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію були приєднані до матеріалів кримінального провадження як речові докази, про що винесено відповідну постанову.
Прокурор вважає, що арешт майна про який він просить, як засіб забезпечення кримінального провадження надасть змогу зберегти речові докази та об`єктивно встановити важливі обставини провадження, провести судові експертизи, запобігти можливості приховування майна, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і таким чином буде досягнута мета щодо забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Шацького районного суду Волинської області від 15 липня 2020 року вказане клопотання задоволено частково.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно 26.06.2020 року в пункті пропуску "Ягодин" Волинської митниці ДФС шляхом заборонив користуватись та розпоряджатись майном та відчуджувати його, а саме: 1) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 16,6 кг., що упаковано до спеціального пакету №7017607; 2) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 16,6 кг., що упаковано до спеціального пакету №7017329; 3) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 2,2 кг., що упаковано до спеціального пакету №ЕХРТ 0212856; 4) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 16,1 кг., що упаковано до спеціального пакету №7017330; 5) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 17,0 кг., що упаковано до спеціального пакету №7017328; 6) каміння коричнево-жовтого кольору яке схоже на бурштин масою 2,4 кг., що упаковано до спеціального пакету №ЕХРТ 0212855; 7) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 14,4 кг., що упаковано до спеціального пакету №7017331; 8) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин масою 15,9 кг., що упаковано до спеціального пакету № 7017609; 9) три поліпропіленових мішки після даного каміння, що упаковано до спеціального пакету №ЕХРТ 0212854; 10) каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин загальною масою 14,9 кг в трьох поліпропіленових малих мішках, що упаковано до спеціального пакету №7017610.
У накладенні арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Рено мастер», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_7 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовлено.
Накладаючи арешт на каміння жовто-коричневого кольору різного розміру зовні схожого на бурштин, слідчий суддя вказав, що дане майно є тимчасово вилученим, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, повного всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження, воно підлягає арешту.
Відмовляючи у накладенні арешту на автомобіль марки «Рено мастер», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , слідчий суддя у рішенні зазначив, що слідчим та прокурором об`єктивно не наведено на не надано доказів, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, та те, що він може бути речовим доказом з урахуванням кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту на транспортний засіб і документи на нього скасувати та постановити нову, - якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно в повному обсязі. Вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотним порушенням кримінального процесуального закону. Зазначає, що вилучене каміння є предметом злочину, а транспортний засіб, - засобом його переміщення, а тому вважає, що останній наділений усіма ознаками, які характерні речовому доказу, оскільки фактично являється засобом вчинення злочину. З огляду це вважає, що з метою недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження транспортного засобу, на транспортний засіб і документи про його реєстрацію слід накласти арешт.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію у повному обсязі, представника власника майна (транспортного засобу), який вважає скаргу безпідставною, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З апеляційної скарги вбачається, що прокурор фактично оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому апеляційному перегляду відповідно до положень ст.404 КПК України не підлягає.
За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення в частині накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.

Дійсно, з матеріалів клопотання вбачається, що в даний час СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження 27.06.2020 року внесеного до ЄРДР під №0000313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.
Встановлено і те, що 26 червня 2020 року під час проведення огляду місця події в пункті пропуску для автомобільного міжнародного сполучення "Ягодин" Волинської митниці ДФС за адресою: с.Старовойтове, Любомльський район, Волинська область, окрім іншого (каміння коричнево-жовтого кольору, зовні схожого на бурштин) було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Рено мастер», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 .
Цей транспортний засіб постановою слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 від 27.06.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000313.
Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб слідчий в своєму клопотанні, а прокурор в ході його розгляду вказували про те, що він є знаряддям вчинення злочину та відповідає критеріям, визначеним у ст.ст.98, ч.2 ст.167 КПК України у зв`язку з чим і був визнаний речовим доказом. А тому, саме з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на цей транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.
Проте, матеріали клопотання не містять доказів, а сторона обвинувачення в ході його розгляду не навела достатніх обґрунтувань з посиланням на належні і допустимі докази, які б давали підстави вважати, що вказаний транспортний засіб та документи на нього відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, окрім як визнання їх речовими доказами постановою слідчого.
Крім того, як пояснив власник тимчасово вилученого майна - транспортного засобу ОСОБА_7 , між ним як підприємцем та ТОВ "АЛЬЯНС ПАРСЕЛ СЕРВІС" (Експедитором) укладено договір перевезення вантажу, який належить ТОВ "Український бурштиновий дім", на підставі якого він і здійснював перевезення товару транспортним засобом щодо якого стоїть про арешт. Він являється лише перевізником товару і немає жодного відношення до вантажу та ТОВ "Український бурштиновий дім".
Дана обставина об`єктивно підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах провадження (договір на перевезення вантажу №01/05/05/20 від 05.05.20, заявка №1/11/06/20 від 11.06.20 на транспортування і виконання послуг до договору перевезення вантажу) (а.с.89-90).
А тому, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що транспортний засіб, який 26.06.2020 року був тимчасово вилучений під час огляду місця події та постановою слідчого визнаний речовим доказом, в даному випадку не може бути знаряддям злочину, або ж таким, що підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди у кримінальному провадженні під №0000313, як про це вказує сторона обвинувачення у поданих клопотанні та апеляційній скарзі, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що він відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а відтак згідно із ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт.
Таким чином колегія суддів вважає висновок слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно, а саме -транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію. Не було таких здобуто і в ході апеляційного розгляду провадження.
При цьому, усі доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення та наведені в ході апеляційного розгляду не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку колегії суддів фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в оскаржуваній частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шацького районного суду Волинської області від 15 липня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0000313 від 27.06.2020 року в даному провадженні, - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді