Справа № 175/3002/20
Провадження № 1-кс/175/889/20
Ухвала
Іменем України

21 серпня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000981 від 21 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи тим, що 20.08.2020 року до чергової частини Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 20.08.2020 року приблизно о 19:23 год. за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, шосе Криворізьке, 2 невідомі особи вчинили крадіжку майна, яке належить ЗАО «Авайтіс-2000». Відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення 21.08.2020 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000981 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України.

Під час проведення огляду місця події за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Горького, Криворізьке шосе було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21093, об`єм двигуна 1500, тип: загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , який є власником, ключі від автомобіля ВАЗ 21093; 7 мішків поліетиленових білого кольору з початками кукурудзи.

З огляду на викладене слідчий приходить до висновку, що без використання зазначеного транспортного засобу ВАЗ 21093, об`ємом двигуна 1500, тип: загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору, вчинення кримінального правопорушення було неможливим чи надто складним та саме його використання сприяло досягненню кінцевої мети кримінального правопорушення крадіжки, спричинив шкоду потерпілому.

Слідчий просить накласти арешт на: автомобіль марки ВАЗ 21093, об`єм двигуна 1500, тип: загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , який є власником, ключі від автомобіля ВАЗ 21093, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися, користуватися вказаним майном.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий суддя заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, а також гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, що знаходяться на банківський рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 21.08.2020 року на підставі ч.3 ст.233 КПК України було проведено огляд за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Горького, Криворізьке шосе, під час якого було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21093, об`єм двигуна 1500, тип: загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , який є власником, ключі від автомобіля ВАЗ 21093.

Ст. 234 ч.2 КК України передбачає, що огляд (обшук) проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ухвали слідчого судді від 21.08.2020 року у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про погодження огляду проведеного 21.08.2020 року відповідно до вимог ст.233 КПК України, домоволодіння та гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , під ча якого вилучено автомобіль марки ВАЗ 21093, об`єм двигуна 1500, тип: загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , який є власником, ключі від автомобіля ВАЗ 21093, 7 мішків поліетиленових білого кольору з початками кукурудзи - відмовлено.

Таким чином, вважається, що проведена процесуальна дія - огляд є недопустимим доказом, так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, а саме внаслідок істотного порушення прав та свобод людини відповідно до положень ст. 87 КПК України.

Крім того, матеріали клопотання не містять постанови про визнання вилученого майна речовими доказами. Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна, саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя не знаходить законних підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту майна вилученого під час такого огляду.

Роз`яснити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна на: автомобіль марки ВАЗ 21093, об`єм двигуна 1500, тип: загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , який є власником, ключі від автомобіля ВАЗ 21093 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1