ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020 року за № 0000358 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без реєстрації місця проживання, до тримання під вартою проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.05.1985 року Савранським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.02.1992 року Калушським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. З ст. 140 КК України до 2 років п/в;

- 16.06.1995 року Калушським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140, ст.41 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 01.04.1999 року Калушським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст.17, ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацію майна;

- 06.06.2002 року Калушським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік;

- 22.04.2003 року Калушським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ст.70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 24.03.2008 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.09.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 12.06.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.393, ст.70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.08.2019 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.259, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

Звільнений з місць позбавлення волі 03.01.2020 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Приморського районного суду м. Одеси 20.08.2020 року та ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст.ст.314, 315 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ризики, які існували під час досудового розслідування та були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та існувати не перестали.
Крім того, прокурором було заявлено клопотання про передачу даного кримінального провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження (єдиний унікальний номер №522/14210/17) за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання в одне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, родина та міцні соціальні зв`язки.
Щодо клопотання прокурора про передачу даного кримінального провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження (єдиний унікальний номер №522/14210/17) за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання в одне провадження, сторона захисту не заперечувала проти задоволення такого клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, вивчивши клопотання прокурора, дійшов висновків про таке.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; те, що він не має зареєстрованого місця проживання та постійного місця роботи; те, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення, у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, за які відбував реальне покарання у виді позбавлення волі та після звільнення з місць позбавлення у короткий період часу знов обвинувачується у скоєнні низки тяжких корисливих злочинів, що в свою чергу свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.
Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та продовження ним злочинної діяльності.
При цьому, судом не беруться до уваги доводи сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого та поганий стан його здоров`я, оскільки сторона захисту на підтвердження своїх таких доводів не надала суду відповідних доказів.
Крім того, судом враховується, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитані потерпілі та свідки, та в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває ще одне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .
Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховатися від суду та продовжити свою злочинну діяльність, що було доведено прокурором в судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.
Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.
Вирішуючи у відповідності до положень ч.3 ст.183 КПК України питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує наступне.
У відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
В судовому засіданні прокурор не навів жодного доводу, чому він вважає, що розмір застави обвинуваченому має бути визначеним саме у максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, при цьому прокурор фактично не довів, що запропонований ним розмір застави є помірним майновому стану обвинуваченого, з урахуванням того, що обвинувачений не працює.

В свою чергу, за твердженням сторони захисту, чого не було спростовано прокурором, обвинувачений не працює, а матеріали справи не місять та прокурором не надано доказів, що обвинувачений або його рідні мають такий дохід, щоб внести заставу саме у максимальному її розмірі. Крім того, суд враховує, що обвинувачений, або його рідні не внесли заставу у максимальному розмірі, який був визначений як альтернативний з дня обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що за переконанням суду свідчить про те, що розмір застави у максимальному її розмірі є непомірним для обвинуваченого.

З огляду на зазначені вище обставини, суд не може погодитися із запропонованим прокурором розміром застави та вважає його завідомо непомірним для обвинуваченого.

При визначенні розміру застави, суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого, який за сторони обвинувачення вчинив тяжкі злочини.
З урахуванням наведеного, враховуючи вимоги клопотання прокурора щодо визначення розміру застави та майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працює, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, у мінімальному її розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про передачу даного кримінального провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження (єдиний унікальний номер №522/14210/17) за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання в одне провадження, суд виходить з наступного.

За змістом ст.ст.217, 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання. У разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Зважаючи на вказані норми кримінального процесуального закону щодо можливості об`єднання в одному провадженні кримінальних проваджень щодо однієї особи, обвинуваченої у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також те, що в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження (єдиний унікальний номер №522/14210/17) за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд вважає, що вказані кримінальні провадження з метою їх об`єктивного та всебічного розгляду, доцільно об`єднати в одне провадження, оскільки у цих кримінальних провадженнях обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень одна особа, тобто ОСОБА_5 , тому наявне кримінальне провадження слід передати до судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 для їх об`єднання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.314, 334, 370, 376 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 жовтня 2020 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти після внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на обвинуваченого обов`язків становить до 19 жовтня 2020 року.

Матеріали даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України (єдиний унікальний номер справи №522/13835/20; провадження 1-кп/522/2008/20) передати судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження (єдиний унікальний номер №522/14210/17) за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання в одне провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

21.08.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/13835/20
Номер провадження № 1-кп/522/2008/20
Головуючий ОСОБА_1