Справа № 589/2773/17
Провадження № 1-в/589/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію в 2016 році"

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 вважає за можливе застосувати відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016році» оскільки він засуджений за тяжкий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на задоволенні його клопотання.

Захисник засудженого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає заяву засудженого не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.05.2020 року за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі.

Відповідно ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Санкцією ст. 187 ч. 2 КК України передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, тобто це є тяжкий злочин.

За таких обставин, беручи до уваги вказане вище, клопотання щодо застосування Закону України "Про амністію в 2016 році" у відношенні засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного та керуючись положеннями Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію в 2016 році" - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, засудженим з моменту її отримання.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1