ун. № 759/1834/21
пр. № 1-кп/759/692/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000045 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лієпая республіка Литва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.06.2006 Печерським районним судом м.Києва за ст.ст.186 ч.2, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі;

31.10.2007 Солом`янським районним судом м.Києва за ст.ст.186 ч.2, 69 КК України на 3 роки позбавлення волі;

13.05.2010 Солом`янським районним судом м.Києва за ст.ст.185 ч.2, 187 ч.2, 304 ч.1 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

10.07.2015 Святошинським районним судом м.Києва за ст.187 ч.2 КК України на 8 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

21.05.2018 Шевченківським районним судом м.Києва за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2, 70 ч.4 КК України на 9 роки позбавлення волі з конфіскацією майна,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 09.01.2021 приблизно о 16 годині 20 хвилин, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи по вул. Григоровича-Барського, 7 у м. Києві, з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, здійснив напад на малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого заволодів мобільним телефоном марки «Мейзу», вартістю 1 325 гривень, що належить ОСОБА_9 , матері малолітнього ОСОБА_8 , та мобільним телефоном марки «Сяомі Мі 2», вартістю 5 530 гривень, що належить ОСОБА_6 , батьку малолітнього ОСОБА_7 .

Так, 09.01.2021, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, знаходячись на території АДРЕСА_2 , перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, не маючи постійного джерела доходу, відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішив здійснити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для житія чи здоров`я особи (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в зазначені дату і час, підійшов до малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дістав предмет, схожий на ніж, та, тримаючи його в правій руці, наказав останнім віддати йому їхні мобільні телефони.

В свою чергу, малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сприйняли погрозу ОСОБА_3 , як реальну загрозу своєму здоров`ю та віддали мобільні телефони марок «Мейзу» та «Сяомі Мі 2», та почали тікати від нього. Після чого ОСОБА_3 , разом з чужим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 6855 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 09.01.2021 приблизно в 16 годин 20 хвилин, перебуваючи по вул.Григоровича Барського, 7 в м.Києві, з погрозою застосування насильства, а саме ножа, вчинив розбійний напад на потерпілих та заволодів їх мобільними телефонами.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.187 ч.2 КК України правильно, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у скоєному, обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та рецидив злочинів, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудним.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, має місце проживання, його поведінку як до, так і після вчинення злочину, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.187 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 , залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України - 10.01.2021.

Скасувати постанову Святошинського районного суду м.Києва від 12.01.2021 щодо накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Речові докази: коробки з мобільних телефонів «Самсунг Гелексі 3 III» імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон «Самсунг ГТ-і9300» імей НОМЕР_3 . мобільний телефон «Самсунг СГН - П 880» імей НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мобільний телефон «Флай» імей НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , мобільний телефон «Мейзу» імей НОМЕР_8 , НОМЕР_9 . мобільний телефон «Ксіомі» імей НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , чоловічу куртку коричневого кольору, повернути законним володільцям за належністю, ніж, який є знаряддям злочину, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1