Справа № 449/859/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2020 м.Перемишляни

слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області: ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни клопотання старшого слідчого СВ Перемишлянського відділення поліції Золочівського відділу поліціїГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_3 погоджене з начальником Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області - ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 14.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий СВ Перемишлянського відділення поліції Золочівського відділу поліціїГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції - ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням до слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області, погоджене з начальником Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області - ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 14.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: змив із поверхні плитки та фрагмент ковра із слідами речовини бурого кольору.
Клопотання мотивує тим, що 14.08.2020 до Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області поступив рапорт старшого ДОП СППП ОСОБА_5 про те, що до нього по телефону звернувся ОСОБА_6 , житель с. Новосілка Перемишлянського району і повідомив, що в житловому будинку ОСОБА_7 , жителя с. Новосілка, виявлено труп чоловіка, жителя с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області.
Звертає увагу, що 15.08.2020 р. проведено додатковий огляд домогосподарства гр. ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду вилучено змив із поверхні плитки та фрагмент ковра із слідами речовини бурого кольору.
Зазначає, що оскільки на вилучених речах можуть бути наявні сліди злочину необхідно забезпечити належне зберігання вказаних речових доказів шляхом накладення арешту на вищевказані речі.
Стверджує, що без надання експертам вилученого чоловічого одягу, останні будуть позбавлені можливості провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин.
В призначене судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, проте останній в поданому клопотанні, просив проводити розгляд такого без участі слідчого та прокурора, а тому оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 14.08.2020 року, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.08.2020 р., під час огляду, виявлено та вилучено: змив із поверхні плитки та фрагмент ковра із слідами речовини бурого кольору.
Вирішуючи питання підставності накладення арешту на майно суд зважає на вимоги статей 98 та 170 КПК України, які визначають поняття доказів, встановлюють підстави та порядок накладення арешту на майно.
З системного аналізу даних норм КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно, щодо якого особа наділена правом на відчуження, розпорядження та/або користування.
Слід зазначити, що слідчим в клопотанні не зазначено та до такого не додано жодного доказу того, хто є власником майна на яке просить накласти арешт слідчий.
Суд також зазначає, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Як вбачається із матеріалів клопотання, серед таких відсутня постанова слідчого про визнання зазначеного майна, речовими доказами. Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст.98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст.98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Суд також звертає увагу, що речі, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події, на які слідчий просить накласти арешт, зокрема: змив із поверхні плитки, з огляду на вимоги статті 170 КПК України, в сукупності з приписами ст. 190 ЦК України, не є майном, тому в частині накладення арешту на ці речі клопотання є безпідставним.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статями 98, 170, 172, 173, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Перемишлянського відділення поліції Золочівського відділу поліціїГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_3 погоджене з начальником Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області - ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя
Суддя ОСОБА_1