Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

особи, права яких обмежено: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2020 року, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки «IVEKO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ПАТ КБ "ПриватБанк" і на підставі договору фінансового лізингу від 13.06.2018 року переданий ОСОБА_8 .

Позбавлено ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_8 та будь-яких третіх осіб права використовувати, відчужувати та розпоряджатися даним автомобілем.

Накладено арешт на газовий балон червоного кольору об`ємом 50 л., газовий різак зі шлангом, чотири кисневі балони синього кольору об`ємом по 40 л. кожний, власників яких на день розгляду клопотання не встановлено, які були вилучені під час проведення огляду місця події 27.11.2020 року за адресою смт. Новогуйвинське, кооператив "Заводський".

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно, арешт на яке просить накласти прокурор, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, вилучено безпосередньо на місці вчинення злочину, може бути знаряддям вчиненого кримінального правопорушення та може на собі містити сліди злочину, в тому числі і автомобіль, в якому перебувають не оглянуті балони, отже майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вказує, що відповідно до постанови інспектора сектору дізнання від 28.11.2020 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, яке додано до клопотання прокурора, зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0007148 від 24.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у той час як прокурор звернувся до суду із клопотання у кримінальному провадженню №0000148 від 24.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Тобто, майно визнано речовими доказами у невідомому (іншому) кримінальному провадженні, а не у тому, де прокурор ОСОБА_6 подала клопотання про арешт майна.

Крім того, зазначає, що ч.1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком, а отже слідча незаконно провела огляд місця події під час якого були вилучені вищевказані речі, оскільки розслідування у даній справі проводиться у формі дізнання.

Тому слідчий Житомирського РВП ОСОБА_11 не вправі була приймати участь у розслідуванні цього кримінального проступку, оскільки вона відсутня у витягу з ЄРДР, оскільки дізнання і слідство це різні форми досудового розслідування. Будь-яких документів про рішення прокурора щодо можливої передачі матеріалів вказаного провадженні із дізнання до слідства чи навпаки до клопотання не надано.

Таким чином, огляд та складання відповідного протоколу у вказаному кримінальному провадженні № 0000148 від 24.11.2020 слідчим ОСОБА_11 є недопустимим доказом, а вилучення речей незаконним.

Також звертає увагу, що дата, зазначена на клопотанні прокурора про арешт майна - 28.11.2020, не відповідає термінам звернення до суду, оскільки клопотання прокурора до Богунського районного суду м. Житомира потрапило 02.12.2020, тобто на п`ятий день після проведення незаконної слідчої дії - огляду місця події від 27.11.2020.

Разом з тим законним користувачем автомобілем «IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , а один газовий балон червоного кольору, газовий різак зі шлангом, чотири кисневих балона є власністю TOB «ДСН Житомир»

Звертає увагу, що за кермом автомобіля «IVECO під час його вилучення був брат ОСОБА_8 - ОСОБА_12 , якого фактично працівники поліції затримали, проте протокол згідно ст. 208 КПК України не складали, будь-які права не роз`ясняли, копії будь-якого документа щодо вилучення автомобіля не надали.

Разом з тим, у TOB «ДСН Житомир» наявні документи щодо придбання 19.11.2020 у TOB «ТЦК-2019» металевих рейок на загальну суму понад 500 тис. грн.

Проте, орган досудового слідства ці обставини не з`ясував, жодні документи не досліджував, свідків не допитував, а фактично безпідставно підозрює TOB «ДСН Житомир» у неправомірних діях щодо вказаного майна.

До клопотання прокурора про арешт майна не додано доказів, які належним чином обґрунтовують доводи клопотання та необхідність саме такого ступеня втручання у право власності TOB «ДСН Житомир» та право користування ОСОБА_8 .

В даному кримінальному провадженні підозри у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошувалось.

Звертає увагу суд на той факт, що ОСОБА_8 має на утримані шістьох дітей, має посвідчення батька багатодітної родини, а тому позбавляти її права користування автомобілем, за який ще не виплачений кредит, а також його перебування на майданчику поліції створить додаткові незручності для життя ОСОБА_8 та її родини, а також призведе до псування автомобіля.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та осіб, право на майно яких обмежено, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. З ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального

правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно до клопотання прокура у період часу з 21.11.2020 по 10:40 год 23.11.2020 року невідома особа, перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована між станцією Пряжів та смт Новогуйвинське, Житомирського району Житомирської області таємно викрала металеві залізничні колії, чим спричинила AT "Українська залізниця" матеріальний збиток. Крім цього, у період часу з 26.11.2020 року по 27.11.2020 року невідома особа, перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована між станцією Пряжів та смт Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області таємно викрала металеві залізничні колії, чим спричинила AT "Українська залізниця" матеріальний збиток.

З протоколу огляду місця події від 27.11.2020 року слідує, що поблизу будинку №285, розташованого по вул. Заводській, смт. Новогуйвинське, на відстані близько 10 метрів від зазначеного будинку виявлено відсутність залізничних колій, довжиною близько 56 метрів. Поблизу місця, де відсутні рейки, виявлено та вилучено газовий балон червоного кольору об`ємом 50 л; газовий різак зі шлангом; чотири кисневі балони синього кольору об`ємом по 40 л кожний; автомобіль марки «ІУЕКО» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою інспектора сектору дізнання Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 28.11.2020 року вилучені газовий балон червоного кольору об`ємом 50 л; газовий різак зі шлангом; чотири кисневі балони синього кольору об`ємом по 40 л кожний; автомобіль марки «ІУЕКО» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №00007148.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «ІУЕКО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ПАТ КБ "ПриватБанк".

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя дотримався вимог ст.170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для його задоволення та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що на час звернення з клопотанням слідчим та прокурором доведена необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, клопотання про арешт майна подано слідчим до суду з порушенням строку, оскільки відповідно до матеріалів справи, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду через відділення «Укрпошти» 30.11.2020 року, а отримане слідчим суддею Богунського районного суду 02.11.2020 року, що відповідає вимогам ч.5 ст. 171 КПК України.

Зазначені обставини підтверджуються копією конверту, клопотанням слідчого з відтиском штампу суду про надходження кореспонденції.

Доводи скарги захисту про те, що прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна у неіснуючому кримінальному провадженні колегія суддів вважає надуманими, оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що в постанові про визнання майна речовим доказом від 28.11.2020 року дізнавач допустила технічну описку та помилково зазначила номер кримінального провадження 00007148, хоча правильним є номер 0000148.

Крім того не містять матеріали справи переконливих доказів на підтвердження того, що газовий балон об`ємом 50 л; газовий різак зі шлангом; чотири кисневі балони об`ємом 40 л кожний, вилучені 27.11.2020 року під час огляду місця події, на праві власності належать TOB «ДСН Житомир», не надані такі докази і в суді апеляційної інстанції, крім того на майно, яке є речовим доказом може бути накладено арешт не залежно від того кому воно належить.

Питання встановлення належності на праві власності вказаного майна потребує ретельної перевірки та може бути встановлено в ході досудового розслідування, оскільки довідка про знаходження майна з аналогічними найменуваннями на балансі ТОВ «ДСН Житомир», яка була надана лише суду цієї обставини переконливо не підтверджує, оскільки у ній відсутні ідентифікуючі ознаки цього майна.

Не мають правового значення при вирішенні питання про арешт майна доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо незаконних дій працівників Житомирського РВП щодо можливого затримання ОСОБА_12 , який керував автомобілем марки «ІВЕКО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки вони не є предметом даного розгляду, а відтак не підлягають оцінці, з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що майно на яке накладено арешт могло зберегти сліди кримінального правопорушення щодо дослідження яких у органу досудового розслідування може виникнути необхідність, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та на нього можу бути накладено арешт не дивлячись на те, що власником є особа якій не оголошено підозру.

Колегія суддів враховуючи, що досудове розслідування здійснюється незначний час, погоджується з висновком слідчого судді, що лише арешт вказаного майна та передача на відповідальне зберігання органу досудового розслідування зможе забезпечити цілісність та збереження речових доказів.

Передача вказаного майна іншій особі, в тому числі надання особі можливості його використання з врахуванням можливої необхідності проведення з цим майном слідчих дій, в тому числі експертних досліджень перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає володільцям майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків розслідування, бездіяльності порушувати перед органами досудового слідства питання про належне збереження майна, передачу їм зазначеного майна для зберігання чи повернення майна, а перед слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

Доводи апеляційної скарги захисника, які були досліджені судом та їм надана оцінка, висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2020 року, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: