справа 361/2246/18
провадження 1-кп/361/129/20
УХВАЛА
07 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004731 від 21 листопада 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Осиповичі Могилівської області, із середньою освітою, вдівця, не працючого, не маючого інвалідності, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,
в с т а н о в и в :
У Броварському міськрайонному суді Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 .

Строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту у певний період доби, без використання електронних засобів контролю закінчується

16 грудня 2020 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строк якого закінчується, оскільки продовжують існувати ризик, передбачені п. 1
ч. 1 ст. 177 КПК України який був наявний на момент застосування запобіжного заходу, а саме те, що обвинувачений може ухилятися від суду з метою уникнення покарання, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні, оскільки намірів ухилятися від суду в нього не має і протягом всього судового розгляду кримінального провадження він завжди з`являвся до суду, місця свого проживання не змінював і тиску на потерпілу та свідків не здійснював. Будь-яких зауважень щодо дотримання вимог встановленого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту як цілодобового так і в певний період доби він не допускав. На теперішній час, він знайшов місце для постійного працевлаштування, а саме на посаду водія у медичному центрі «Клініка мануфактура», юридична адреса якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки для проживання та свого утримання необхідні кошти. Просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного і також просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Згідно з частинами першою, другою статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, що підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частини першої статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам. Згідно з частиною четвертою статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В ході розгляду клопотання встановлено, що обвинувачений постійно проживає в смт. В. Димерка Броварського району Київської області, уперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає до 12 років позбавлення волі. Під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_7 було спочатку застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а потім змінено на домашній арешт у певний період доби без використання електронних засобів контролю і за весь період застосованого запобіжного заходу будь-яких порушень ОСОБА_7 допущено не було, що дає суду достатньо підстав вважати про те, що намірів ухилятися від суду у останнього не має. Разом з тим, близьке знайомство із свідками по даному кримінальному провадженні дають суду підстави вважати, що

ОСОБА_7 може впливати на них з метою зміни тими показань, хоча доказів того прокурором у судовому засіданні не надано.

Оскільки надані прокурором докази можуть свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину середньої тяжкості, з урахуванням ймовірності існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, та недоведеності недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмовляє в в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронних засобів контролю і застосовує запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, будучи переконаним у його достатності для забезпечення дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії застосованого обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004731 від 21 листопада 2017 року - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Осиповичі Могилівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання поклавши на нього обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні процесуальні обов`язки:
- зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до Броварського Броварського міськрайонного суду Київської області.

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Броварського ВП ГУ НП України в Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3