Провадження № 1-кп/484/364/20
Справа № 484/1847/20
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта
17.07.2020 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000966, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.06.2020р. надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно підпункту 5 пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), з дня набрання чинності цим Законом обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Вказане положення є імперативним та безальтернативним.

Закон № 2617-VIII набрав чинності 01.07.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України з 01.07.2020 року віднесене до кримінальних проступків.

Отже, судом поставлене на обговорення питання про повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Прокурор вважав, що обвинувальний акт не належить поверненню, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є злочинами, отже доцільно розглядати їх в одному провадженню.

Обвинувачений за захисник, вважали за необхідне повернути обвинувальний акт, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у в чиненні проступку та злочинів, розгляд яких має відмінності, отже розгляд вказаного обвинувального акта порушить права обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст.. 217 цього Кодексу.

Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються (ч.2 ст.217 КПК України, в редакції Закону№ 2617-VIII від 22.11.2018).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Згідно п.3 абзацу 4 Розділу ІІ Закону № 2617-VIII, у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, процедури судового розгляду щодо злочину і кримінального проступку, відповідно до положень КПК України, мають істотні розбіжності і регламентовані різними главами КПК України.

Отже, вказане вище свідчить про те, що Закон № 2617-VIII містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.

Положення КПК України та Закону № 2617-VIII не наділяють суд правом вирішувати питання об`єднання в одне провадження чи роз`єднання у різні провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину у справах, обвинувальні акти в яких скеровані до суду, але не призначені до судового розгляду станом на 01.07.2020 року, і визначають чіткий алгоритм дій, який починається з прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а у подальшому прийняття одного з рішень, відповідно до вищеописаної процедури встановленої у наведених вище положеннях.

Аналіз положень Закону № 2617-VIII свідчить про те, що він спрямований на гуманізацію кримінальної відповідальності шляхом перегляду міри покарань за вчинення окремих кримінальних правопорушень, а також має на меті встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та зменшення навантаження на слідчих органів досудового розслідування, а також спрощення процедури судового розгляду.

Отже, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України слід повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України та подальшого вирішення питання про можливість об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину інкримінованого ОСОБА_3 ..

Враховуючи, що суд не оцінює даний обвинувальний акт на предмет його відповідності нормам Кримінального процесуального кодексу України, а лише виконує імперативну норму підпункту 5 пункту 4 Розділу ІІ Закону № 2617-VIII, суд вважає за можливе вирішити питання щодо повернення обвинувального акту без участі потерпілих, які про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, однак про причини неявки не повідомили.

Керуючись ст.. 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000966, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1