У Х В А Л А

21.09.2020 р. м. Жмеринка

Колегія суддів Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 09.10.2019,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу суддю ОСОБА_8 в зв`язку з його хворобою замінено на суддю ОСОБА_3 .
Заслухавши учасників процесу та суддю ОСОБА_3 , який ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду та згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним проведення нових процесуальних дій, що вже були проведені до його заміни, суд вважає за необхідне прийняти рішення про відсутність необхідності розпочати судовий розгляд спочатку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді ОСОБА_8 , так як це із врахуванням вищезазначеного не може негативно вплинути на судовий розгляд.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 21.09.2020 спливає строк застосування запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду.
Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строків запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує таке.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення обвинуваченим ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченому переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконного впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Колегією суддів встановлено, що строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді утримання під вартою спливає 21 вересня 2020 року.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, враховує, що останній є пенсіонером, має постійне місце роботи, раніше не судимий, однак є мешканцем іншої області, зареєстрований та проживає за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Грозово, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та йому у разі доведення його вини в даному кримінальному провадженні може бути призначено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, які ще судом не допитані у цьому кримінальному провадженні, можливості скоювати інші злочини.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на преземцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає що продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 виправдані як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому строків тримання під вартою до двох місяців, а саме до 19 листопада 2020 року включно.
Суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, в зв`язку з чим клопотання прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 -178 КПК України,-

у х в а л и в:

Прийняти рішення про відсутність необхідності розпочати судовий розгляд спочатку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді ОСОБА_8 на суддю ОСОБА_3 .
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строків запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у вигляді утримання під вартою продовжити до двох місяців до 19 листопада 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строків запобіжного заходу до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді