єдиний унікальний номер справи 546/1002/20
номер провадження 1-кп/546/19/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000180, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Онищенки Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, не є потерпілим від аварії на ЧАЕС, учасника бойових дій АТО, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
09 червня 2020 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на березі річки Псел в с. Сухорабівка Решетилівського району Полтавської області, побачив біля намету пристрій «кальян», який вирішив викрасти. Скориставшись тим, що поряд нікого не було, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, таємно, викрав бувший у використанні пристрій «кальян», який належить ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення правопорушення пішов з викраденим, тим самим розпорядився ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку експертизи № 1797 від 11.06.2020 року вартість викраденого майна на момент вчинення кримінального правопорушення становить 1750 грн. 00 коп.

Таким чином ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 1750,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпілий та обвинувачений.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений заявили про укладення ними 02.02.2021 угоди про примирення, примірник якої надано суду для долучення до матеріалів справи.

Із наданої угоди про примирення вбачається, що 02 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального проступку повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Завдані матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі. Сторони узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. При визначенні міри покарання сторонами угоди враховані істотні обставини, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, а також пом`якшуючу обставину щире каяття. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди роз`яснені.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що добровільно уклав угоду про примирення з обвинуваченим, матеріальні збитки йому відшкодовані у повному обсязі, кальян йому повернуто, будь-яких претензій щодо відшкодування матеріальної чи моральної шкоди до обвинуваченого немає. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального проступку, підтверджує обставини його вчинення в обсязі визначеному обвинувальним актом та угодою. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердженні даної угоди відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення - проступку. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Кримінальним проступком потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальні збитки на загальну суму 1750 гривень, які відшкодовано у повному обсязі. Під час досудового розслідування потерпілим цивільний позов не заявлено, жодних претензій до обвинуваченого не має, а обвинувачений ОСОБА_5 не несе перед потерпілим зобов`язань щодо іншого відшкодування заподіяної матеріальної чи моральної шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпілий цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Сторонами угоди узгоджено міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно ч. 1 ст. 185 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення 09.06.2020) санкція даної частини передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

На момент розгляду кримінального провадження санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином законодавцем посилено кримінальну відповідальність у виді штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За таких обставин, узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

Отже, застосуванню підлягає норма закону про кримінальну відповідальність, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся, завдані збитки відшкодовані.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Постановою слідчого СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 від 13 червня 2020 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження: металеву кришку з отворами; металеві щипці (пінцет); пристрій «кальян» чорного кольору висотою 100 см, об`ємом ємкості 3 л.

Згідно з розпискою від 13.06.2020 даний речовий доказ передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України, повернувши власнику.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 5 КК України, ст. ст. 100, 314, 369-371, 373-376, 393, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 532 КПК України, суд
у х в а л и в :
Угоду про примирення від 02 лютого 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

- металеву кришку з отворами; металеві щипці (пінцет); пристрій «кальян» чорного кольору висотою 100 см, об`ємом ємкості 3 л, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1