ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/222/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на бездіяльність прокурора
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 31 липня 2020 р. у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 р.,

В С Т А Н О В И Л А:
02 липня 2020 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 зі скаргою на бездіяльність старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000092 прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область, прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 , яка полягає у залишенні його клопотання про надання повідомлення про проведені прокурорами процесуальні дії та прийняті ними процесуальні рішення, без розгляду.

03 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вказану скаргу було повернуто захиснику без розгляду, оскільки вона подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив строк на апеляційне оскарження поновити, оскільки він був пропущений з поважних причин, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою його скаргу на бездіяльність прокурора повернути в Тернопільський міськрайонний суд для розгляду по суті.

Зазначає, що про прийняте слідчим суддею рішення 03 липня 2020 року йому нічого відомо не було, оскільки ні його, ні його підзахисного про час та місце розгляду скарги повідомлено не було. Лише 7 липня 2020 року він отримав копію оскаржуваної ухвали в суді першої інстанції, про що зробив відповідну розписку на останньому аркуші справи.

Що стосується суті оскаржуваної ухвали, то апелянт зазначає, що висновок слідчого судді про те, що скарги на рішення дії чи бездіяльність прокуратури розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах якого знаходиться орган досудового розслідування, не відповідає дійсності, оскільки в даному випадку оскаржується бездіяльність прокурора прокуратури Тернопільської області, юридична адреса якої є вул. Листопадова, 4 у м. Тернополі, а тому вважає, що саме до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області необхідно звертатися з такими скаргами.

Вказує, що КПК України не встановлені критерії для визначення підсудності скарг на дії, рішення чи бездіяльність прокурора, слідчого, які подаються в порядку ч. 1ст. 303 КПК України.

Зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Вказує, що ні в статтях 318-380 КПК України, ні в главі 26 цього ж Кодексу не встановлено критеріїв підсудності таких скарг.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який у задоволення апеляційної скарги просив відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддею місцевого суду 03 липня 2020 року було проведено розгляд скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 без участі останніх, при цьому будь-яких даних щодо їх повідомлення про час та місце розгляду справи в матеріалах справи немає.

Оскільки захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 копію оскаржуваної ухвали отримав лише 07 липня 2020 року, а апеляційну скаргу подав в перший робочий день після вихідних - 13 липня 2020 року, що підтверджується штемпелем Укрпошти на конверті поштового відправлення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

В судове засідання на призначений судом апеляційної інстанції час та місце розгляду справи підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 не зявилися, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у звязку з чим, у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності останніх.

Що стосується суті оскаржуваної ухвали, то слід зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до частини другої статі 304КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , зазначив, що скарга подана скаржником не до того суду, у компетенції якого може розглядатися дана скарга, оскільки досудове розслідування здійснюють слідчі ТУ ДБР, які територіально розташовані у м. Львові.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Чинним КПК України не визначені правила територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

При цьому, ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Зважаючи на викладене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про повернення скарги, оскільки при визначенні територіальної підсудності цієї категорії проваджень необхідно керуватись ст. 7, ч. 2 ст. 9 КПК України, а саме у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Враховуючи, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеної норми права й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України тощо).

Як з`ясовано в суді апеляційної інстанції заявник оскаржує бездіяльність старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000092 прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область, прокуратури Тернопільської області, тобто бездіяльність прокурора, який є процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні.

Досудове розслідування кримінального провадження № 0000092 від 17 квітня 2020 року здійснюється слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, відповідно будь-яке оскарження прийнятих рішень чи дій (бездіяльність) органів досудового слідства по даному кримінальному провадженні повинно здійснюватися за місцем розташування органу, який здійснює досудове розслідування.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що слідчий суддя підставно повернув заявнику скаргу у порядку, передбаченому ч.2 ст. 304 КПК України, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 404, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :
Строк на апеляційне оскарження поновити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року, якою скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на бездіяльність старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000092 прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область, прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 , яка полягає у залишенні його клопотання про надання повідомлення про проведені прокурорами процесуальні дії та прийняті ними процесуальні рішення, без розгляду, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді