Справа № 128/2351/17
ВИРОК
Іменем України
04 лютого 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000889 від 09.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гута, Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

-27.02.2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу 510 гривень.

-28.03.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 1700 грн., за ухвалою від 15.07.2020 року ухваленою Вінницьким міським судом Вінницької області призначене покарання змінено на покарання у виді 100 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06.08.2017 року близько 09 год. 00 хв., знаходячись в кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якій він спільно проживав з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скористався відсутністю останнього та підійшов до дерев`яної тумбочки, на якій знаходилась паперова коробка від мобільного телефону «Doogee X5 Max Pro» чорного кольору. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відкрив коробку, де виявив мобільний телефон «Doogee X5 Max Pro» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №917 від 18.08.2017 року становить 1696 грн., та під яким у коробці виявив гроші в сумі 2000 гривень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 викрав вказаний вище мобільний телефон та гроші, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3 696 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю. Суду показав, що він деякий час знімав житло у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 6.08.2017 р. він, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не було дома, зайшов до кімнати, двері до якої не були зачинені та вчинив крадіжку мобільного телефону «Doogee», що лежав на тумбочці у коробці та взяв з коробки з під телефону 2000 грн.. Телефон він в подальшому продав на ринку у м. Вінниця невідомій особі. Шкоду нанесену потерпілому не відшкодував, так як отримав травму ноги та не міг працювати. У скоєному розкаявся, зробив для себе висновки.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого те, за місцем проживання негативної характеристики не має, скарг на поведінку ОСОБА_4 від жителів села не надходило. Шкода потерпілому не відшкодована, кримінальне правопорушення вчинено повторно, через незначний проміжок часу.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 потребує умов ізоляції від суспільства, через що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, але не на максимальний термін. При визначені остаточного покарання суд враховує раніш призначене покарання за вироком від 28.03.2019 року ухваленим Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України, та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 року щодо зміни призначеного покарання на громадські роботи.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судової експертизи, що становлять загальну суму 494,35 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Міра запобіжного заходу не обирається.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70,72 КК України з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2019 року та ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 року за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 494,35 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1