У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/26383/20-к

Провадження № 1-кп/755/1581/20

"10" грудня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

У провадження суду надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні з огляду на, що, у ньому, було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Позиція сторін

Прокурори у кримінальному провадженні прокурори першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_10 підтримали позицію прокурорів.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотанняпро закриття кримінального провадження у порядку п. 2 ч. 3 ст. 314, з урахуванням загальних засад визначених ст.ст. 7, 9 КПК, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений дане клопотання ОСОБА_5 підтримали, просили задовольнити з передумов наведених в його мотивувальній частині.

Ініші учасники провадження указали на те, що клопотання про про закриття кримінального провадження у порядку п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 7, 9 КПК не підлягає задоволенню з огляду на учинення процесуальних дій у межах строку досудового розслідування та з огляду на внесення відомостей в Реєстр 22.08.2013, тобто до введення в дію Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Встановлені судом обставини

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва, так як ухвалою КАС від 10.11.2020 задоволено подання голови Печерського районного суду м. Києва та направлено на розгляд кримінальне провадження № 0000502 до Дніпровського районного суду м. Києва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, у т.ч. положення ст. 291 КПК.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що, згідно ст.ст. 315, 316 КПК України, справа, підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Щодо клопотання захисту про закриття кримінального провадження, у порядку п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, з урахуванням загальних засад визначених ст.ст. 7, 9, 28, 113, 115 КПК, то слід указати таке.

Дане клопотання мотивується заявником тим, що 22.08.2013 року в ЄРДР за № 0000502 внесені відомості прокримінальне правопорушення, передбачене ст. 14 ч. 1, ст. 115 ч. 2 п.9 КК України.
14.07.2016 ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371; ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.
Відповідно, саме з цієї дати (14.07.2016) розпочато відлік строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
12.09.2016 заступник Генерального прокурора України Головний військовий прокурор ОСОБА_12 продовжив строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000502 до шести місяців, тобто до 14.01.2017 року.
В подальшому досудове розслідування протягом 2016-2019 років неодноразово зупинялось на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України (у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва) та знову відновлювалось у зв`язку з необхідністю виконання слідчих та процесуальних дій.
З аналізу відомостей про рух кримінального провадження вбачається, що на момент, коли 24.10.2018 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000502 на підставі здійснення міжнародного співробітництва минуло 2 місяці 25 днів строку досудового розслідування, а залишилось - 3 місяці 5 днів.
24.06.2019 змінено склад групи прокурорів в кримінальному провадженні, про що в матеріалах справи містилось 2 постанови прокурора ОСОБА_13 . Виходячи зі змісту ст. 116 КПК України (про те, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України строки), це означає, що досудове розслідування було відновлене та потім знову зупинене, хоч, зазначені обставини й не знайшли свого відображення в Реєстрі.
Отже, минуло 2 місяці 26 днів строку досудового розслідування, а залишилось - 3 місяці 4 дні.
02.09.2019 досудове розслідування відновлено.
Стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів в порядку ст. 290 КПК України.
Тобто, минуло 2 місяці 27 днів строку досудового розслідування, а залишилось - 3
місяці З дні.
Формально стадія відкриття матеріалів тривала до 18.11.2019.
Період з 02.09.2019 по 18.11.2019 не враховується, оскільки відповідно до ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку,передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Однак, не виконавши повністю вимоги ст. 290 КПК України, 19.11.2019 досудове розслідування в даному кримінальному провадженні було відновлено і доручено іншому органу - Головному слідчому управлінню Національної поліції України. Отже, виходячи зі змісту ст. 116 КПК України зазначена процесуальна дія могла бути виконана лише у встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, тобто досудове розслідування було відновлено.
Більше того, на підтвердження того факту, що кримінальне провадження повернулось на стадію досудового розслідування і провадження було відновлено, свідчить та обставина, що 02.01.2020 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування та призначено старшого групи слідчих.
18.02.2020 проведено додатковий допит ОСОБА_9 . Стороною обвинувачення даний факт не відображений в Реєстрі, однак, в матеріалах справи, наданих для ознайомлення містився відповідний протокол, а у відповідь на клопотання сторони захисту про внесення відомостей про проведення допиту до опису матеріалів досудового розслідування, слідчим надано відповідь, про
те, що виконати зазначене клопотання він не має можливості, оскільки матеріали справи, в тому числі протокол допиту ОСОБА_9 від 18.02.2020 з додатками направлений прокурору.
21.02.2020 визначено групу прокурорів в даному кримінальному провадженні.
27.04.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/15235/20-к скасовано постанову прокурора відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, безпеки людства, миру міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 24.10.2018 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000502.
Згідно Реєстру, який доданий до обвинувального акту, 12.05.2020 стороною
обвинувачення ОСОБА_9 та його захисників було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів.
При цьому, ані Реєстр, доданий до обвинувального акту, ані матеріали досудового розслідування, відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК не містить постанов про зупинення досудового розслідування в період з 19.11.2019 (дата, коли досудове розслідування кримінального провадження було доручено ГСУ НП) і до 12.05.2020, тобто до дати повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів.
Таким чином, з урахуванням попередніх періодів, шестимісячний строк досудового розслідування після доручення досудового розслідування новому органу досудового розслідування (з 19.11.2019) продовжив свій плин і закінчився 21.02.2020.
Станом на 12.05.2020 пройшло 8 місяців 20 днів процесуальних строків, тобто має місце перевищення строку досудового розслідування на 2 місяці 20 днів.
22.05.2020 ухвалою слідчого судді Печорського районного суду м. Києва стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 19.06.2020.
Отже, відповідно до вимог ст. 219 КПК України період з 12.05.2020 (повідомлення про завершення досудового розслідування) до 19.06.2020 не враховується в строки досудового розслідування.
22.06.2020 відбулось висунення обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.
При цьому, обвинувачення було висунуто з порушенням строку досудового розслідування
на 4 місяці пізніше визначеного прокурором шестимісячного строку.
Відповідно, направлення 24.06.2020 зазначеного обвинувального акту до суду також відбулось поза межами строку досудового розслідування.

Наводячи обґрунтування висунення обвинувачення поза межами строку досудового розслідування заявник указує, що відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень,охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому згідно вимог ч. 2 ст. 9 КПК прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Дотримання процесуальних строків є однією з основних гарантій справедливого кримінального процесу, так як має вберегти особу від безпідставного, надміру тривалого перебування під загрозою можливого кримінального покарання та суттєвого обмеження прав та свобод, яких неминуче зазнає особа, перебуваючи у статусі підозрюваного або обвинуваченого.
Частиною 1 статті 28 КПК передбачено, що розумні строки не можуть перевищувати передбачені кримінальним процесуальним кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Статтею 113 КПК закріплено поняття процесуальних строків, як встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Статтею 115 КПК передбачено, що при обчисленні строку місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями , припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Положенням ст. 116 КПК передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушеннядо Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Частиною 5 статті 294 КПК передбачено, що строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню. Слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 КПК України.

З часу набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом Україн, який зорієнтований та побудований із врахуванням правових позицій провідних Європейських країн, законодавець, в порівнянні з КПК України (в редакції 1960 року), з урахуванням повноважень суду на стадії підготовчого судового засідання, визначив достатньо чіткий перелік повноважень та завдань, які суду слід вирішити на даній стадії. Втім, наявність прогалин та неоднозначного трактування деяких термінів ускладнює практичну реалізацію положень КПК.
Одним з альтернативних рішень, якими може завершуватися стадія підготовчого провадження, є закриття кримінального провадження.
За своєю правовою природою закриття кримінального провадження являє собою систему кримінальних процесуальних норм, що регулюють процедуру розгляду кримінального провадження судом, який, в результаті аналізу та оцінки зібраних у справі доказів, на підставах, передбачених КПК України, робить висновок про недоцільність або неможливість продовження судового розгляду та приймає рішення про відмову від подальшого його проведення, про шо вказує у відповідній ухвалі.
При цьому, виходячи з завдань кримінального провадження, які закріплені в ст. 2 КПК України, загальних засад кримінального провадження (які закріплені в Главі 2 КПК України), з поняття розумних строків, яке закріплене в ст. 28 КПК України, враховуючи положення статей 113, 115, 116, 219, ч. 5 ст. 294 КПК України, очевидним є той факт, що подальший розгляд даного кримінального провадження просто неможливий. Адже, фінальне процесуальне рішення, яким слідчий/прокурор висунули обвинувачення ОСОБА_11 в даному кримінальному провадженні було прийняте поза межами строку досудового розслідування. Розгляд кримінального провадження з явно незаконним обвинуваченням, або взагалі без обвинувачення просто неможливий. У випадку продовження судового розгляду однозначно становитиме порушення права на справедливий суд та права на захист в розумінні Конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини з цього питання.
Закон містить чітку і недвозначну заборону вчинення будь-яких слідчих та процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування. Строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.
Частиною 6 статті 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
При цьому, ч. 1 ст. 7 КПК встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 21) розумність строків.
В свою чергу поняття «Розумність строків» більш детально розкрите в статті 28 КПК України.
Частиною 5 статті 28 КПК України встановлено, шо кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Отже, єдиним, логічним та справедливим рішенням, яке може бути прийняте за наслідками підготовчого судового засідання, з точки зору Засад кримінального провадження вбачається саме прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження.
Адже будь-яке інше рішення призведе лише до невиправданих часових, матеріальних та процесуальних витрат сторін, і в решті, перед прокурором або судом знову постане питання щодо закриття даного кримінального провадження.

У той же час, Суд зауважує, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), ? це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к).

З порушеного заявником питання порядок, встановлений КПК в п. 10 ч. 1 ст. 284 указує, що, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону\

Відомості у Реєстр в цьому провадженні унесено у 2013 році, тобто до введення в дію Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Тим самим, зміни не мають зворотньої дії в часі, а тому не можуть бути застосованні до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону.

Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 є чинний в цей час та не уважається таким, який би КСУ визнав неконституційним у т.ч. в частині того, що він не має зворотньої дії в часі, відповідно його норми підлягають застосуванню.

Посилання заявника на загальні засади не слушним, оскільки ч. 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
У даному випадку положення Кодексу питання порушене заявником однозначно регулюють у собі, а тому відсутні приводи та підстави для застосування ст.ст. 7, 9 КПК до проблематики питання.
Доводи про порушення певних прав обвинуваченого у разі не закриття справи не є дійсними. Так як у разі підтвердження обставин викладених у клопотанні, як реальних, Суд, у відповідності до норм КПК, матиме ухвали виправдувальний вирок, відповідно матиме місце факт повної та беззаперечної реабілітації особи, на відміну від закриття провадження по строках.
Як наслідок, Суд уважає за слушне відмовити у задоволенні даного клопотання заявника.

Інших клопотань від учасників провадження не надійшло.

У світлі чого судом проведено підготовку до судового розгляду у ході якої, відповідно до ст. 315 КПК України, вирішено питання, пов`язані власне з такою підготовкою визначені п.п. 1-5 ч. 2 указаної статті зазначеного Кодексу.

Так, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов"язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Серед іншого, визначено, що зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ст. 27 КПК України, відсутні.

Тим самим, підготовка до судового розгляду є завершеною.

Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст.ст. 28, 316 КПК України.

З цих підстав Суд, керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України, постановив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про про закриття кримінального провадження, відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2013 за № 0000502 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 24 на 17.12.2020 о 15:00 год.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:15 год. 14.12.2020.

С у д д я : ОСОБА_15