Справа № 515/1072/20
Провадження № 1-кп/513/77/20
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000105 від 12.05.2020 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Базар`янка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня 11 класу Татарбунарської вечірньої школи, не одруженого, не працюючого, призовника ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2020 року о 00 годин 30 хвили неповнолітній ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом з метою таємного викрадення чужого майна, з корисних мотивів, перелізши через паркан, таємно проник на огороджену територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрав майно належне потерпілому, а саме: п`ять кролів породи "Метелик", кожний віком по одному місяцю, вартістю 130 грн. за одного, на загальну суму 650 грн.; лампу паяльну "Мотор Січ ЛП-2М", бувшу в експлуатації, в робочому стані, вартістю 287 грн.; сокиру з дерев`яною ручкою, довжиною 60 см, бувшу в експлуатації, вартістю 260 грн.; індикатор напруги, бувший в експлуатації, вартістю 77 грн.; ключ ріжково-накидний розміром 11х11, бувший в експлуатації, вартістю 43 грн.; ключ ріжковий розміром 11х14, бувший в експлуатації, вартістю 21 грн.; ключ ріжковий розміром 14х12, бувший в експлуатації, вартістю 42 грн.; ключ ріжковий розміром 17х19, бувший в експлуатації, вартістю 75 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1455 грн., після чого з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.

14 серпня 2020 року між неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 за участі захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та зобов`язався під час судового провадження беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин події.

Сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У зв`язку з чим, суд розглянув справу відповідно до положень ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 його права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, а також переконався у добровільності укладення угоди і в тому, що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 під час досудового розслідування 13 серпня 2020 року надав заяву, в якій надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 , претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має (а.с.74). ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_8 помер (а.с.57).

Представник Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.76).

Вислухавши прокурора, захисника, законного представника та обвинуваченого, представника служби у справах дітей, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між сторонами угоду на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо тяжкого злочину, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають як загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, так і положенням щодо особливостей призначення покарання неповнолітнім, визначеним ст. 103 КК України.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості від 14 серпня 2020 року, укладена між неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 за участі захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам частин 2, 4 ст. 469, ст.472 КПК України, а тому підлягає затвердженню судом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за положеннями ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, суд відповідно до ст.103 КК України враховує умови життя та виховання обвинуваченого ОСОБА_6 , вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Так, вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є неповнолітнім, вперше вчинив тяжкий злочин; повністю визнав вину та щиро розкаявся, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання; за місцем навчання характеризується як дисциплінований, позитивний учень, дружелюбний, тихий, правила поведінки завжди свідомо виконує, підтримує дружні стосунки з учнями, мати не приділяє йому належної уваги; виховується у неблагополучній, багатодітній, малозабезпеченій сім`ї, не перебуває на обліку служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області та на профілактичному обліку Тарабунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Судом не встановлено обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого.

За положеннями ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням характеру і ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 104, 75 КК України та покласти на нього під час іспитового строку обов`язки, передбачені частиною 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 травня 2020 року накладено арешт на: трьох кролів сіро-білого окрасу, металеву сокиру з дерев`яною ручкою, паяльну лампу сірого кольору з надписом "Мотор Січ", ключів ріжкових у кількості 3 штук (розміром 11х14, розміром 14х12, розміром 17х19), один ключ ріжково-накидний розміром 11х11 та індикатор (а.с.60).

За положеннями ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт, накладений на вищевказане майно, належить скасувати.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 469, 472, 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості укладену 14 серпня 2020 року між неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 за участі захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 під час іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 травня 2020 рок на: трьох кролів сіро-білого окрасу, металеву сокиру з дерев`яною ручкою, паяльну лампу сірого кольору з надписом "Мотор Січ", ключі ріжкові у кількості 3 штуки (розміром 11х14, розміром 14х12, розміром 17х19), один ключ ріжково-накидний розміром 11х11 та індикатор.

Речові докази: три кролі сіро-білого окрасу, металеву сокиру з дерев`яною ручкою, паяльну лампу сірого кольору "Мотор Січ", ключи ріжкові у кількості 3 штук (розміром 11х14, 14х12, 17х19), один ключ ріжково-накидний розміром 11х11 та індикатор - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1