Єдиний унікальний № 946/7500/20
Провадження № 1-кп/946/669/20
ВИРОК
Іменем України

08 грудня 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5
розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритом підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000687, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ізмаїл, громадянки України, яка не працює, не заміжня, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що у період з березня 2020 року до 14 травня 2020року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , умисно, з метою особистого вживання, за місцем свого проживання на городі та в будинку квартири АДРЕСА_2 , незаконно вирощувала шляхом культивування (прополювання, поливу) 92 рослин коноплі. 14 травня 2020 року працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в період часу з 19 годин 07 хвилин по 19 години 53 хвилини, в ході огляду місця події в за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на городі та в будинку виявлено та вилучено рослини роду коноплі загальною кількості 92 одиниці, які є рослинами роду коноплі, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України за ознаками незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаялася в його вчиненні.

18 листопада 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_4 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

За умовами вказаної угоди від 18 листопада 2020 року прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченої щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч.2 ст.310 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією її дій за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 310КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкцією ч.2 ст. 310 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені їй п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої нею та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялася в його вчиненні, активно сприяла його розкриттю.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченої узгодженої сторонами міри покарання.

Суд також вважає за необхідне в силу ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в розмірі 3269грн.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 листопада 2020 року, укладену між прокурором, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_4 , з іншого.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в сумі 3269грн. (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2020 року 82 рослини роду коноплі, які упаковано в картонну коробку з биркою та 10 рослин роду коноплі, які упаковано в картонну коробку з биркою знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1