ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/586/20
Провадження №1-кп/483/234/2020
ВИРОК
Іменем України
18 листопада 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738 від 22 серпня 2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянин України, має вищу освіту, офіційно не працює, не одружений, судимий 13 травня 2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 28 липня по 03 серпня 2019 року ОСОБА_5 проживав у будинку АДРЕСА_3 , який влітку 2019 року винаймав чоловік потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Під час проживання за вказаною адресою в одній з кімнат зазначеного будинку ОСОБА_5 помітив золоті вироби, а саме ланцюжок з підвіскою округлої форми та каблучку з жовтого та білого золота, що на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , після чого в нього виник умисел на їх таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в період часу з 28 липня по 03 серпня 2019 року таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю поряд із ним сторонніх осіб таємно викрав каблучку з жовтого та білого золота (висотою 5мм, діаметром 15мм) вагою 2г., а також золотий ланцюжок вагою 1, 72 г., підвіску округлої форми вагою 1, 06 г., після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 5 000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) визнав повністю та показав, що в період часу з 28 липня по 03 серпня 2019 року він проживав в будинку, який винаймав чоловік потерпілої в м. Очакові. Він займався рибним промислом разом із чоловіком потерпілої, останній йому довіряв. Відтак, ОСОБА_5 мав доступ до всіх приміщень будинку, так само як і потерпіла. Викрадені ювелірні вироби він через свого знайомого на ім`я ОСОБА_8 здав у ломбард. Вартість викраденого майна він визнав, шкоду не відшкодував, цивільний позов визнав частково, а саме в частині вартості викраденої каблучки з жовтого та білого золота вагою 2 г. та ланцюжка з підвіскою округлої форми. Цивільний позов в частині моральної шкоди визнав в розмірі 2000 грн.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, і стосуються речових доказів.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, що він вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він на момент вчинення кримінального проступку був не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, як обставина, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Вказаний злочин ОСОБА_5 вчинив до постановлення вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, яким його засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, у зв`язку із чим покарання йому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 травня 2020 року.
За правилами ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи наведене суд вважає, що у відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу, призначене вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 травня 2020 року, складанню не підлягає і має виконуватися самостійно.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_5 у тому, що він викрав ювелірні вироби потерпілої, а саме: каблучку з жовтого та білого золота (висотою 5мм, діаметром 15мм) вагою 2г, золотий ланцюжок вагою 1, 72 г. та підвіску округлої форми вагою 1, 06 г..

Згідно з розрахунком розміру матеріальної шкоди, викладеним в цивільному позову, остання становить 6 536 грн, з яких 2 364 грн вартість обручки, 2580 грн вартість золотого ланцюжка, 1590 грн вартість підвіски з камінням.

На підтвердження вартості вказаного майна представником цивільного позивача надано копію квитанції до прибуткового касового ордера, виданого ПТ «Ломбард роял кредит» на суму 2364 грн, за які викуплено закладену обручку з жовтого та білого золота, а також маркування викрадених у потерпілої золотого ланцюжка з підвіскою, з яких вбачається, що вага ланцюжка становить 1, 72 г., а вага підвіски 1, 06 г.

Визначена цивільним позивачем вартість вказаних виробів цивільним відповідачем не оспорюється, у зв`язку із чим суд вважає ці обставини встановленими і задовольняє позов в цій часині вимог.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_5 вартості каблучки з камінням в розмірі 2 250 грн, суд виходить з того, що факт викрадення цього виробу не інкримінований ОСОБА_5 , і відповідно ці обставини не були предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає доведеним, що потерпілій ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого, вона беззаперечно відчула емоційний стрес, що супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги та страху.

За таких обставин, керуючись принципом розумності, достатності та співмірності, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн відповідатиме характеру отриманої психологічної травми та глибині її душевних страждань.

Долю речових доказів суд вирішую відповідно до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт та штрафу 850 грн, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2020 року, який виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 536 грн (шість тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 00 коп, та моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн, а всього 8 536 (вісім тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 00 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ обручку з жовтого та білого золота вагою 2 г., передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутою за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: