Справа № 183/4454/19
№ 1-кп/183/668/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000011, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше судимої:

- 24.03.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч.1, ч.2 ст.190, ст.ст. 70, 75 КК України до 3 років обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
22 грудня 2018 року приблизно об 12.00 годині, ОСОБА_3 , знаходилась за місцем мешкання ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , за згодою останнього, де побачила на тумбочці, яка знаходиться в спальній кімнаті, ТV - тюнер марки "Lumax", чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , і в цей момент у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна, реалізуючи який одразу, тобто 22 грудня 2018 року приблизно об 12.10 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, знаходячись за вказаною адресою, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 за місцем мешкання, таємно викрала вказаний ТV - тюнер марки "Lumax", чорного кольору, вартістю 587 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , місце вчинення кримінального правопорушення покинула, в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 24 грудня 2018 року приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_3 , знаходилась за місцем мешкання ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , за згодою останнього, де побачила на тумбочці, яка знаходиться в спальній кімнаті, телевізор марки "Saturn", моделі "LED22FHD300U", чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , і в цей момент у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна, реалізуючи який одразу, тобто 24 грудня 2018 року приблизно о 14.10 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись за вказаною адресою, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 за місцем мешкання, таємно викрала вказаний телевізор марки "Saturn", моделі "LED22FHD300U", чорного кольору, вартістю 5 250 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , місце вчинення кримінального правопорушення покинула, в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнала повністю, підтвердила, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєних нею злочинів і жодного з них вона не оспорює. Показала, що в вказані в обвинувальному акті дати, час та місце вона дійсно викрала у потерпілого ТV - тюнер та телевізор, так як бракувало коштів, які в подальшому заклала у ломбард, а гроші витратила на власні потреби. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень встановленою і її дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , обставин, що обтяжують її покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, вона є особою, яка на момент скоєння злочинів не була судимою, скоєні нею злочини відноситься до категорії не тяжких, на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває (а.п.92,93,94), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.95), потерпілий претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.63).

Щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує її покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, враховуючи, що на момент постановлення вироку, ОСОБА_3 вже засуджена за скоєння двох аналогічних корисливих кримінальних правопорушень і на даний час відбуває покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, разом з тим їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення в період вказаного випробування, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, підстави для застосування, до неї ст.ст.69,75 КК України відсутні і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити їй покарання виключно у вигляді реального обмеження волі, в межах передбачених санкцією даної статті.

При цьому у відповідності до роз`яснень абзацу 2 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" вказаний вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 засуджена із застосуванням ст.75 КК України, повинен виконуватися самостійно, оскільки застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання покарань в даному випадку не допускається.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу №2918-19, вартість якої складає (157*2) 314 гривень (а.п.79), яка підлягає стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 року відносно ОСОБА_3 - виконувати самостійно.

Речові докази:

- договір про надання фінансового кредиту №8.67919/0 від 22.12.2018 року та договір про надання фінансового кредиту №9.45566/0 від 24.12.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 314 гривень.

Копію вироку вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1