Справа № 479/1055/20
Провадження № 1-кп/474/139/20
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

08.12.20 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 15.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, та клопотання прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв, гр. України, неодруженому, який має середньо-професійну освіту, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.07.2015р. Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 30 годин громадських робіт,

- 30.10.2017р. Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років та 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 10.03.2020р. по відбуттю строку покарання, -

встановив:

04.11.2020р. від Миколаївського апеляційного суду до Врадіївського районного суду Миколаївської області в порядку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному 15.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України.

08.12.2020р. у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців без можливості внесення застави.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, за обставин вказаних в обвинувальному акті.

Також у клопотанні стверджується, що на даний час продовжують існувати ризики визначені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

На обґрунтування наявності вищевказаних ризиків прокурор у клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий за умисні корисливі злочини, має не погашену у встановленому законом порядку судимість та, крім того обвинувачений ніде не працює, не має інших джерел прибутку, тому наявні ризики, передбачені п. 5 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищевикладене, застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор вважає недоцільним, оскільки він не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас зазначив, що не підтримує клопотання в частині наявності ризику що обвинувачений може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухав доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, думку обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 184 та 199 КПК України, та вручено обвинуваченому ОСОБА_4 08.12.2020р. о 09 год. 00хв., з дотримання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Так, враховуючи приписи ст.ст. 176-179, 183, 184, 194, 197 КПК України, з матеріалів клопотання слідує, що 15.08.2020р., в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, 29.10.2020р. повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а 29.10.2020р. вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2020р., близько 01 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 перебуваючи в смт. Криве Озеро по вул. Шевченка, Миколаївської області, повторно вступили в злочинну змову на викрадення чужого майна в корисливих для себе цілях.

Реалізуючи задумане ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 прибули до території домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де через паркан проникли на територію домогосподарства.

Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері проникли до приміщення житлового будинку.

Проникнувши до приміщення житлового будинку ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 почали відшукувати майно, яке можливо викрасти в корисливих для себе цілях.

В ході пошуків у спальній кімнаті ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 виявили мобільний телефон марки Nokia моделі 112, вартістю 322,8 гривень, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , який вирішили викрасти та ОСОБА_4 поставив телефон марки Nokia моделі 112 до кишені штанів.

Вийшовши із приміщення житлового будинку ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 виявили на території домогосподарства велосипед марки Харків, вартістю 1300 гривень, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , який також вирішили викрасти.

Заволодівши вищевказаним майном місце вчинення злочину залишили, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму 1622,8 гривень.

Крім цього, 07.08.2020р., близько 23 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 перебуваючи в смт. Криве Озеро по вул. Волощанська, Миколаївської області, потворно вступили в злочинну змову на викрадення чужого майна в корисливих для себе цілях.

Реалізуючи задумане ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 прибули до території домогосподарства ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де руками ОСОБА_4 відчинивши хвіртку, яка була зачинена на металевий засов та ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 проникли на огороджену територію домогосподарства.

Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне вчинення крадіжки, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 впевнившись, шо за їхніми діями ніхто не спостерігає, біля житлового будинку побачили велосипед марки PROFI EXPERT, вартістю 2350 гривень, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , який вирішили викрасти.

Заволодівши вищевказаним майном місце вчинення злочину залишили, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму 2350 гривень.

15.08.2020р., близько 01 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 перебуваючи в смт. Криве Озеро по провулку Артезіанському, Миколаївської області де повторно вступили в злочинну змову на заволодіння чужим майном в корисливий для себе цілях.

Реалізуючи задумане ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 прибули до території домогосподарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , де через паркан проникли на територію огородженого домогосподарства.

Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне вчинення крадіжки, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 через незачинені вхідні двері проникли до приміщення житлового будинку.

Проникнувши до приміщення житлового будинку впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 почали відшукувати майно, яке можливо викрасти в корисливих для себе цілях.

В ході пошуків у кухонній кімнати ОСОБА_4 виявив гаманець належний ОСОБА_11 в якому знаходилися грошові кошти в загальній сумі 600 гривень, які вирішив викрасти.

Заволодівши грошовими коштами в сумі 600 гривень ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишили, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Крім цього 15.08.2020р., близько 01 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , перебував в приміщені житлового будинку ОСОБА_11 , розташованого на території домогосподарства в АДРЕСА_4 , до якого попередньо проникли.

Оглядаючи будинок, ОСОБА_4 , в кухонній кімнаті виявив гаманець належний ОСОБА_11 , відчинивши який, в середині виявив банківські картки ПриватБанк з номером НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та Ощадбанк з номером НОМЕР_3 , які відповідно положень Закону України Про інформацію від 02.10.1992р. № 2657-ХІІ, Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні від 05.04.2001р. №2346-ІІІ, п. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг від 22.05.2003р. № 851-ІV, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998р. № 414, і ст. 200 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом потерпілої ОСОБА_11 , який надає доступ останній до її заощаджень.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на викрадення офіційного документу, а саме банківських карток ПриватБанк з номером НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та Ощадбанк з номером НОМЕР_3 належних ОСОБА_11 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб та таємності своїх дій ОСОБА_4 таємно викрав вказані банківські картки.

Заволодівши банківськими картками ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишили.

Крім цього 15.08.2020р., в близько 01 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_11 , розташованого на території домогосподарства в АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне вчинення крадіжки, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 через незачинені двері проникли приміщення літньої кухні вказаного домогосподарства.

Проникнувши до приміщення літньої кухні впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 почали відшукувати майно, яке можливо викрасти в корисливих для себе цілях.

В ході пошуків у ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 виявили мобільний телефон марки ZTE, модель Blade А7 2020, вартістю 1730 гривень, разом сім картою мобільного оператора Київстар, вартістю 100 гривень, який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , та мобільний телефон марки TP-Link Neffos C5, вартістю 1300 гривень, разом сім картою мобільного оператора Київстар, вартістю 100 гривень, який на праві приватної власності належить ОСОБА_13 , які вирішили викрасти.

Заволодівши мобільними телефонами та сім картами, які знаходилися в телефонах на момент крадіжки, місце вчинення злочину залишили, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 1830 гривень та потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 1400 гривень.

Також, 15.08.2020р. близько 01 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_4 та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на те, що вони мають дозволу від господаря на керування транспортних засобів, повторно вирішили викрасти мопед Honda Dio Cesta AF 34, вартістю 5830 гривень, який знаходився на території домогосподарства та на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вище вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, ОСОБА_6 відчинив ворота домогосподарства.

Перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_6 викотив із території вищевказаного домогосподарства мопед Honda Dio Cesta AF 34 на проїзну частину вулиці, який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , де за допомогою ключів, які перебували в замку запалювання, привів в дію двигун мопеда та розпочав рух вперед разом із ОСОБА_4 , тим самим незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 транспортним засобом. Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 , залишили місце вчинення злочину.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 орієнтовно через 15 хвилин знову повернулися на територію вищевказаного домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_4 з метою незаконного заволодіння іншим мопедом.

Прибувши на територію домогосподарства ОСОБА_4 з метою пошуку ключів від мопеду, через незачинені вхідні двері проник до приміщення житлового будинку, де на кухонний стінці виявив ключі від автомобіля ВАЗ 2103, н.з. НОМЕР_4 , вартістю 17760 гривень, який перебуває користуванні ОСОБА_14 , після чого вийшов на територію домогосподарства та разом із ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшли до автомобіля ВАЗ 2103, н.з. НОМЕР_4 , відкрили водійські дверцята, які не були замкнені та викотили із території домогосподарства автомобіль ВАЗ 2103, н.з. НОМЕР_4 , на проїзну частину вулиці.

Перебуваючи на проїзній частині вулиці, ОСОБА_4 сів на водійське сидіння до салону автомобіля ВАЗ 2103, н.з. НОМЕР_4 , де за допомогою ключів, які виявив в будинку, привів в дію двигун автомобіля та розпочав рух вперед, спільно з ОСОБА_6 , який сидів на передньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, тим самим незаконно заволоділи належним ОСОБА_14 транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 незаконно заволоділи транспортними засобами, а саме автомобілем ВАЗ 2103, н.з. НОМЕР_4 , вартістю 17760 гривень, та мопедом Honda Dio Cesta AF 34, вартістю 5830 гривень, чим завдали потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин вказаних у обвинувальному акті, підтверджується визнанням вини обвинуваченим та вагомістю доводів зазначених у клопотанні та доказів наданих прокурором на підтвердження клопотання, а саме: витягом з ЄРДР № 0000242 від 15.08.2020р.; заявою ОСОБА_11 від 15.08.2020р.; протоколами огляду місця події від 15.08.2020р.; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ;

Згідно довідки № 3-15082020/48017 від 15.08.2020р. обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за корисливі злочини, а саме:

- 30.07.2015р. Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 30 годин громадських робіт,

- 30.10.2017р. Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років та 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 10.03.2020р. по відбуттю строку покарання.

Відповідно до характеристики № 2266 від 12.10.2020р. наданої Виконавчим комітетом Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області області, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.

Обвинуваченому ОСОБА_4 17.08.2020р. ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 год. 50 хв. 14.10.2020р., який продовжений ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.10.2020р. до 15 год. 40 хв. 14.11.2020р., та ухвалою суду до 11 год. 30 хв. 05.01.2021р.

Крім того ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.10.2020р. ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн. 00 коп.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, а саме що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас прокурором не доведено наявність ризику, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки прокурором до клопотання не надано жодних доказів на підтвердження цього ризику.

Щодо недостатності застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні шести кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 357 КК України, які він вчинив протягом десяти днів, є особою раніше судимою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким, чином суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризику, який став підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а судом не встановлено достатніх підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід може в достатній мірі гарантувати виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків обвинуваченого та запобігти ризику, визначеному ст. 177 КПК України, наявність якого встановлено судом.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, враховує, що обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, неодружений та не має дітей на утриманні, має постійне місця проживання, наявність у обвинуваченого попередніх судимостей, тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та міру покарання, яка передбачена кримінальним законом за їх вчинення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, які дозволяють останньому перебувати в місцях попереднього ув`язнення.

В сукупності вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить обвинуваченому належної процесуальної поведінки.

Таким чином клопотання прокурора підлягає задоволенню в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас з огляду, на приписи ст. 197 КПК України клопотання не підлягає задоволенню в частині визначення строку тримання під вартою. Так прокурор просить продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, хоча ч. 1 ст. 197 КПК визначено, що строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню в межах 60 днів.

Також клопотання прокурора не підлягає задоволенню в частині вирішення питання щодо застосування застави. Так прокурор просить продовжити строк тримання під вартою без можливості внесення застави, жодним чином не обґрунтовуючи вказану вимогу, при чому ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.10.2020р. ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн. 00 коп., а прокурор не ставить на розгляду суду питання щодо зміни чи скасування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 315, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 14 год. 35 хв. 06 лютого 2021 року, включно.

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту її вручення.

Повний текст ухвали складено та підписано 09 грудня 2020р.

Суддя ОСОБА_1