Ухвала

9 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 428/3956/17

провадження № 51- 6632 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргоюзасудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2018 року щодо нього,

встановив:
Засуджений, порушивши питання про поновлення строку касаційного оскарження, звернувся до суду касаційної інстанції з питанням перевірки вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Суд, перевіривши доводи, викладені в клопотанні, дійшов висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, вирок апеляційного суду було проголошено 29 травня 2018 року. Засуджений до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення йому строку на касаційне оскарження судового рішення звернувся 2 вересня 2020 року (згідно з відміткою на конверті), тобто через два роки після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку касаційного оскарження судових рішень.

Крім того, як убачається із наявних у суді касаційної інстанції матеріалів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 від 7 серпня 2018 року прийнято остаточне рішення про залишення без задоволення його касаційної скарги.
Так, постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2019 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено без задоволення. Касаційну скаргу прокурора задоволено та змінено вирок Апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2018 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 по 21 березня 2017 року, а також з 20 квітня 2017 року по 29 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті вирок апеляційного суду залишено без зміни.
Відповідно до положень частини першої статті 424 КПК у касаційному порядку може бути оскаржено вирок суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку, а також рішення суду апеляційної інстанції, постановлене щодо такого вироку. Це положення не передбачає можливості оскарження вироку і рішення суду апеляційної інстанції щодо такого вироку після їх перегляду в касаційному порядку.
Зі змісту частини другої статті 21 КПК убачається, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили, є обов`язковими і не можуть бути переглянуті, крім як у передбаченому законом порядку та з передбачених законом підстав. Таким чином, повторного розгляду касаційної скарги, за якою прийнято остаточне рішення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.
Аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня вручення йому рішення суду апеляційної інстанції, у клопотанні не наведено.
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
У задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2018 року щодо нього відмовити, а касаційну скаргу на вказане судове рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3