Справа № 364/341/20
Провадження № 1-кс/364/269/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року смт. Володарка

Слідчий суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володарка клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 15.09.2020 року звернувся до Володарського районного суду Київської області із клопотанням про скасування арешту майна. Дане клопотання відповідно до ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено головуючого слідчого суддю по даному клопотанні.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 14.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області № 364/341/20 від 16.04.2020 року, було накладено арешт на тимчасово вилучене майно. ОСОБА_3 просив скасувати арешт, щодо автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «COLT» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав.

В судове засідання представник СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області та прокурор не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, надані документи, дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки заявник довів, що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений 16.04.2020 року ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000078 від 14.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, арешт на наступне майно: автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «COLT» державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з ключами до нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_2 ; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5539355.

Зобов`язати СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області повернути майно власнику ОСОБА_4 , на яке скасовано арешт, а саме: автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «COLT» державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з ключами до нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_2 ; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5539355.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1