Справа № 538/707/20
Номер рядка звіту 174
В И Р О К
іменем України

05 січня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 16.01.2020, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Гиряві Ісківці Лохвицького району Полтавської області, із середньою спеціальною освітою, працюючого по трудовому договору в ТОВ «Інтеролія» зварювальником, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 16 січня 2020 року близько 07 години, маючи умисел на незаконну порубку дерев, прибув у 122 квартал 2 виділу, що відноситься до об`єкту природно-заповідного фонду, а саме гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Середньосульський», що поблизу с. Гиряві Ісківці Лохвицького району Полтавської області. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 запросив до виконання робіт з навантаження на автомобільний напівпричіп моделі «Кремінь», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та другий автомобільний напівпричіп, що належить ОСОБА_7 та транспортування попиляної ним деревини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , запевнивши їх у тому, що має відповідний дозвіл на здійснення порубки дерев.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи в кварталі №122 виділу 2 Державного агентства лісових ресурсів України ДП «Полтавське лісове господарство» у природно-заповідному фонді, а саме гідрологічному заказнику загальнодержавного значення «Середньосульський», що с. Гиряві Ісківці Лохвицького району Полтавської області, в порушення вимог ст.4, 24, 67, 68, 69 Лісового Кодексу України, ст.5, 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою двох бензопил марки «Grune Garten» модель GG-6000 та «Витязь» з написом на шині Stihl, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснив незаконну порубку 3-х дерев породи «Вільха» із діаметрами пнів 20 см, 28 см, 36 см, та 1 дерева породи «Ясена» діаметром пня 33см, внаслідок чого було заподіяно матеріальну шкоду державі в особі Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» на суму 9306грн. Після цього ОСОБА_4 вищевказаними бензопилами розпиляв на колоди вказані стовбури та завантажив частину до легкових причепів.

Наслідком незаконної порубки ОСОБА_4 вказаних 4-х дерев є порушення біогеоценозу у зазначеному кварталі та неможливість виконувати насадженнями основних завдань, які віднесені до заказника. На площі, де відбулась порубка, погіршився природній склад та якість насадження, а також погіршились водоохоронні, вітрозахисні, снігозахисні, ґрунтозахисні властивості насадження, що відноситься до істотної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав. Суду пояснив, що він вирішив на трясовині, болотистій місцевості напиляти додому дерев, щоб отопити будинок. Для цього він попросив рідного брата та сусіда допомогти йому перевезти деревину на їх автомобілях, запевнивши їх, що у нього є дозвіл на здійснення порубки дерев. Він сам спиляв чотири дерева, попиляв їх на невеликі колоди, потім приїхали брат із сусідом на автомобілях і він сам погрузив порубані дерева на причепи. Він не знав, що вказана місцевість відноситься до природно-заповідного фонду. Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, у скоєному кається, обіцяє такого більше не робити, шкоду потерпілій стороні відшкодував у повному обсязі. Просить суд призначити йому покарання у вигляді штрафу із застосуванням вимог ст.69 КК України.

Представник потерпілої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, вказав, що завдана шкода відшкодована у повному обсязі. Просив суворо не карати обвинуваченого.

Не зважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 16.01.2020 та фототаблицею до нього, згідно з якими на місці події 16.01.2020 було виявлено два автомобіля з причепами, в яких знаходилась деревина;

- довідкою Державної екологічної інспекції центрального округу від 01.04.2020, в якій здійснений розрахунок шкоди та вказаний загальний розмір шкоди, заподіяної лісу, в сумі 9306грн;

- - довідкою Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» від 06.04.2020, в якій зазначено, що територія кварталу 122 відділу 2 Лохвицького лісництва на території Харківецької сільської ради Лохвицького району відноситься до об`єкту природно-заповідного фонду, а саме гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Середньосульський». Вирубка дерев призведе до порушення біогеоценозу в зазначеному кварталі та в подальшому неможливістю виконувати насадженням основних завдань, які віднесені до даного заказника. Внаслідок незаконної порубки 4 дерев завдано шкоду для довкілля, яка має ознаки істотності, а саме: локально (на площі, де відбулась незаконна порубка дерев) погіршились породний склад та якість насадження, а також погіршились водоохоронні, вітрозахисні, снігозахисні, ґрунтозахисні та інші захисні властивості насадження. Також до довідки доданий розрахунок шкоди на суму 9306грн.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів сторонами не пропонується, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, тому суд вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісі, що відноситься до природно-заповідного фонду, що заподіяло істотну шкоду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винною та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин за ч.3 ст.246 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При прийнятті судового рішення про міру покарання суд враховує інформацію, що характеризує обвинуваченого, яка міститься в досудовій доповіді.

Беручи до уваги викладене, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, уважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Разом з тим суд враховує особу винуватого, який повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується за місцем проживання, те, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює, а також обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, повне відшкодування ним завданих потерпілій особі матеріальних збитків.

Враховуючи сукупність наведених пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також позитивні характеристики про особу обвинуваченого, суд уважає, що вони є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дають підстави при призначенні покарання застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі ч.9 ст.100, ст.96-1, 96-2 КК України необхідно конфіскувати у власність держави речові докази, а саме: дві бензопили «Grune Garten» модель GG-6000 та «Витязь» з написом на шині Stihl, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та перебувають на зберіганні у Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області; напиляні колоди деревини породи Вільха у кількості 40шт, та напиляні колоди деревини породи Ясеня у кількості 25шт, три контрольні зрізи деревини із трьох пеньків, які є предметом вчинення кримінального правопорушення та перебувають на зберіганні у Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області.

Автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання ОСОБА_7 , автомобіль марки «Форд» модель Екскорт, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на зберігання ОСОБА_6 , легковий причіп модель «Кремінь», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , причіп без реєстрації синього кольору, що був приєднаний до автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , слід залишити їх власникам, оскільки вони не є знаряддями злочину, передбаченого ст.246 КК України, так як за їх допомогою дерева не рубали та вони застосовувались лише для перевезення вже незаконно порубаних дерев і не використовувались для виконання об`єктивної сторони злочинного посягання. Крім того суд уважає, що рішення про застосування конфіскації вказаних транспортних засобів та причепів буде неправильним, оскільки застосування конфіскації в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод. На що також звертав увагу ККС ВС у своїй постанові від 02.06.2020 у справі №748/1457/19.

Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити за даним законом покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 750 (сімсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: дві бензопили «Grune Garten» модель GG-6000 та «Витязь» з написом на шині Stihl, що перебувають на зберіганні у Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області; напиляні колоди деревини породи Вільха у кількості 40шт, та напиляні колоди деревини породи Ясеня у кількості 25шт, три контрольні зрізи деревини із трьох пеньків, що перебувають на зберіганні у Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області конфіскувати у власність держави; автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання ОСОБА_7 , автомобіль марки «Форд» модель Екскорт, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити власникам; легковий причіп модель «Кремінь», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , причіп без реєстрації синього кольору, що був приєднаний до автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігаються в Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області повернути їх власникам; три свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 повернути власникам.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 20.01.2020.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1