Дата документу 27.01.2021
Справа № 334/2505/20
Провадження № 1-кп/334/384/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, не маючого на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.03.2003 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 14.05.2005 р. умовно достроково, термін 9 місяців 7 днів;

02.11.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

21.02.2007 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

03.12.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.309, ст. 70 КК України. На підставі ст. 71 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі;

16.04.2008 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 КК України 6 років позбавлення волі, звільнений 30.04.2013 умовно достроково, термін 4 місяців 8 днів;

31.03.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185, ст. 70 КК України до 5 років позбавленим волі. 07.03.2018 звільнився, невідбутні строк 3 місяці 25 днів, звільнений 07.03.2018 умовно достроково, термін 3 місяця 25 днів;

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 травня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , де побачив потерпілого ОСОБА_6 , який заходив до вказаного під`їзду з належних йому мобільним телефоном «Blackview А60» в корпусі чорного кольору з IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 який був в зовнішньому кармані його куртки. Далі ОСОБА_4 зайшов разом з потерпілим до зазначеного під`їзду, де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого останній усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна штовхнув руками ОСОБА_6 внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу і впав на бетонну підлогу, при цьому вдарився головою та отримав садно в потиличний ділянці в центральний частині, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Під час падіння у потерпілого з карману куртки випав вказаний мобільний телефон, який ОСОБА_4 підібрав та утримуючи його у своїй руці та маючи реальну можливість розпорядитися ним почав віддалятися від потерпілого, який в свою чергу кричав ОСОБА_4 , вимогу повернути мобільний телефон, проте останній усвідомлюючи що його дії є відкритими для потерпілого, ігноруючи вимоги останнього та тримаючи у своїй руці належний потерпілому мобільний телефон покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1700 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно штовхнув потерпілого, від чого той упав та у нього з кишені випав мобільний телефон. ОСОБА_4 взяв мобільний телефон та не зважаючи на крики потерпілого вийшов з під`їзду, та згодом продав телефон. Даний злочин був скоєним ним у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, він втратив роботу, залишився без коштів, у скоєному щиро розкаявся, та пояснив, що телефон було повернуто потерпілому.

Крім повного визнання вини у скоєному кримінальні правопорушенні, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 02.05.2020 від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що 02.05.2020 року у нього невідома особа відкрито викрала мобільний телефон «Blackview А60» в корпусі чорного кольору, коли він знаходився в під`їзді 3 будинку №9 по вулиці Щасливій в місті Запоріжжі.

- протоколом огляду місця події від 02.05.2020 року та фототаблицями до нього, в ході огляду були вилучені змиви РБК;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу №4 ( ОСОБА_4 ) та вказав, що саме ця особа відкрито викрав у нього мобільний телефон.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, свідок ОСОБА_7 впізнав особу №3 ( ОСОБА_4 ) та вказав, що саме ця особа продала йому мобільний телефон «Blackview А60» в корпусі чорного кольору.
- протоколом огляду речей від 07.05.2020 року предметом огляду якого був мобільний телефон «Blackview А60» в корпусі чорного кольору .

-висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ,1934р.н. відповідно до якої ОСОБА_8 в потиличній ділянці в центральній частині у гр. ОСОБА_6 кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Виявлене тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_6 утворилося від дії тупого(их) предмету(ів). Давність утворення тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_6 в межах 9-ти та більше діб на момент огляду та могли утворитися в строк, що вказаний в постанові слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного. Враховуючи локалізацію, кількість та розташування наявного ушкодження у гр. ОСОБА_6 вважаю, що йому було нанесено не менше одного травматичного впливу в потиличну ділянку.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч.2 ст.186 КК України відносяться до тяжкого злочину.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, одружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненому кримінальному правопорушеннях визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якою обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, оскільки на думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 20 травня 2020 року.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон «Blackview А60» в корпусі чорного кольору, що належать ОСОБА_6 , та який переданий йому на відповідальне зберігання залишити за належністю;
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1