УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2020 Справа №607/2707/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час судового розгляду в залі суду кримінального провадження №0003659 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Сторона захисту звернулись до суду із письмовими клопотаннями про зміну раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість вказаних прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, наявності в обвинуваченого постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання.

Прокурором, який заперечив у задоволенні клопотань сторони захисту, заявлено клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які перешкоджають обранню вказаному обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши клопотання сторони захисту та прокурора, думку потерпілого, який підтримав клопотання прокурора, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотань сторони захисту слід відмовити, а клопотання прокурора необхідно задовольнити, продовживши обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних мотивів.
Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому, зважаючи на наведене, а також на те, що враховувалось судом і у попередніх ухвалах про продовження строків тримання під вартою, що ОСОБА_3 , хоча і будучи особою молодого віку, який має постійне місце проживання, водночас раніше неодноразово судимий, ніде не працює, низький рівень його соціальних зв`язків (неодружений, не має утриманців), міцність яких не підтверджено документально, відносно якого у провадженні суду є інші кримінальні провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 та ч.2 ст.185 КК України, що у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, обсяг яких не зменшився і вони продовжують своє існування, що передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вищенаведені обставини в сукупності їх аналізу, дають суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі не продовження судом йому чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни його на менш суворий, як про це клопоче сторона захисту, останній з можливих не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не запобіжить обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, суд приходить до висновку, щострок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 20 листопада 2020 року.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.331 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити, а клопотання прокурора задовольнити, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 20 листопада 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Головуючий суддяОСОБА_1