Справа № 521/6077/20
Номер провадження:1-кп/521/982/20
УХВАЛА

23 липня 2020 року
Малиновський районний суд міста Одеси в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_9
адвоката ОСОБА_10 захисника обвинуваченого ОСОБА_11
адвоката ОСОБА_12 захисника обвинуваченого ОСОБА_13
у присутності обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13
потерпілої ОСОБА_14
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000334 від 01.02.2020 відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачених у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні відповідно до положень ст. 331 КПК України, судом на обговорення було поставлено питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .
Прокурор вважала за необхідне продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_13 його захисник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні заявили усне клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зобов`язавши його находитися за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтовано тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у обсязі, який співвідноситься з запропонованими запобіжними заходами.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник адвокат ОСОБА_10 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звернувши увагу суду на відсутність підстав передбачених ст.177 КПК України. Адвокат ОСОБА_10 заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що його підзахисний раніше не судимий має постійне місце проживання та місце реєстрації, а тому доцільне буде обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання.
Адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заперечуючи проти продовження тримання під вартою зазначав, що підстав для продовження запобіжного заходу не має, оскільки в судому засіданні вже допитана потерпіла, досліджені письмові докази, доказів того,що обвинувачений впливав на потерпілих або свідків суду не надано.
Адвокат ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу підзахисному ОСОБА_7 , звернувши увагу, суду що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання піді вартою.
Розглянувши клопотання про зміну запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , вивчивши дані про особи обвинувачених, враховуючи тяжкість обвинувачення, оцінивши на предмет наявності ризиків вчинення обвинуваченими дій, передбачених ст. 177 КПК України, кожним окремо, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з огляду на наступне.
ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , обвинувачуються, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Однак, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою,
При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин даної конкретної справи тримання обвинувачених під вартою є розумним з урахуванням особливостей розгляду вказаного кримінального провадження та в даному випадку інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтересу забезпечення права на свободу.
Таким чином, суд вважає, що наведені вище підстави не є загальними й абстрактними.
Все вищевикладене свідчить, що тяжкість покарання ще може свідчити про те, що ризик переховування обвинувачених від суду на теперішній час не зменшився (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).
Крім того, суд встановлює наявність іншого ризику скоєння іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).
Вказаний ризик підтверджується наявністю судимостей у ОСОБА_13 за умисні злочини.
Вирішуючи питання про наявність вказаного ризику стосовно ОСОБА_7 слід зазначити, що вказана особа раніше притягалася до кримінальної відповідальності. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 суд враховує відсутність у обвинувачених офіційного місця роботи.
При вирішенні судом питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою всім обвинуваченим, судом враховується розмір шкоди у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ..
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує і інші обставини відносно них, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачуються.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та обмеження їх конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим, судом не встановлено.
Керуючись ст. 177,178, 183, 201, 331, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченим - відмовити.
Продовжити відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.07. 2020 року до 20.09. 2020 року включно.
Продовжити відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.07.2020 року до 20.09. 2020 року включно.
Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.07.2020 року до 20.09. 2020 року включно.
Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.07.2020 року до 20.09. 2020 року включно.
Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3