ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1983/20 Справа № 193/530/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ігрицьке, Комарічевського району, Брянської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 10.10.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
встановила:
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія (№45) та звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання - 01 рік 02 місяці 28 днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за станом здоров`я є працездатним, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, має одне заохочення правами начальника установи, стягнень не має. За вироком суду позову не має, виконавчі листи до установи не надходили. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику в свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. В поведінці засудженого прослідковується позитивна динаміка у його виправленні, оскільки у засудженого наявне одне заохочення, стягнення відсутні.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в поведінці засудженого прослідковується позитивна динаміка у його виправленні, оскільки у засудженого наявне одне заохочення, стягнення відсутні, а тому ОСОБА_7 своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційний скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.
Посилається на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за вчинення корисливого злочину з таємним викраденням чужого майна (крадіжка). Крім того, останній неодноразово судимий, а саме 7 разів за вчинення тяжких злочинів.
Вказує, що відповідно до даних, які характеризують особу засудженого ОСОБА_7 встановлено, що останній за час відбуття покарання характеризується посередньо, має одне заохочення.
Зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_7 в самодіяльних організаціях та ставленню до праці.
Звертає увагу, що за таких характеризуючих засудженого ОСОБА_7 даних, а саме наявність одного заохочення за весь період відбуття покарання, вбачається саме пристосувальницька поведінка останнього до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.
В запереченнях засуджений ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, - без змін.
Вважає, що суд першої інстанції постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Зазначає, що посилання прокурора на його пристосувальницьку до вимог адміністрації установи поведінку, є безпідставними, оскільки саме зразкова поведінка та добросовісне відношення до праці й стало причиною того, що він має заохочення від адміністрації установи.
Звертає увагу, що він не має стягнень та не вчиняв будь-яких порушень режиму утримання, як під час попереднього ув`язнення, так і під час відбуття покарання місцях позбавлення волі.
Вважає, що довів та заробив своє право на умовно-дострокове звільнення.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити.
Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Так, ОСОБА_7 засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 20 серпня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 20 серпня 2021 року.
За час перебування в Державній установі Криворізька установа виконання покарань (№3) засуджений ОСОБА_7 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 17.01.2019 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі Софіївська виправна колонія (№45).
Відповідно до характеристики з виправної колонії, ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно. За підведення підсумків роботи у 2019 році та добросовісне ставлення до робіт з благоустрою установи, має одне заохочення правами начальника установи. Вимог режиму не порушує, стягненням не підлягав. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи завжди щирий, не допускає випадків нетактовної поведінки. Працездатний, при виконанні дорученої роботи завжди дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться відповідально. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, зарахований до програми диференційованого виховного впливу Повернення, виявляє належну соціально корисну активність. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється.
За висновком комісії установи, засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосування ст. 81 КК України.
Враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.
Тому доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про те, що засуджений має лише одне заохочення, посередньо характеризується і соціально-корисну ініціативу не проявляє, не обґрунтовані.
Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4