Справа № 442/4968/20
Провадження № 1-кс/442/939/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення (із розслідування тяжких та особи тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий 1-го відділення (із розслідування тяжких та особи тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на одяг, який вилучений пі дчас затримання в ОСОБА_5 , а саме: шорти в полоску, майку жовтого кольору, шльопанці рожевого кольору.
В обґрунтування клопотання покликається на те, що в провадженні СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001164, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено що 10.08.2020 орієнтовно о 01 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , маючи умисел на позбавлення життя останнього нанесла йому один удар ножем в шию, внаслідок чого ОСОБА_6 помер. Так, згідно рапорту т.в.о. начальника СРПП-2 ПП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , він спільно з екіпажом ГРПП «Кельвін 1» Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , по факту повідомлення на лінію 102 про смерть ОСОБА_6 внаслідок нанесення ножового поранення, виявили у вказаній квартирі труп ОСОБА_6 , а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зізналася у нанесенні ножового поранення в ділянку шиї ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою в умисному вбивстві ОСОБА_6 , шляхом нанесення 10.08.2020 ножового ушкодження в ділянку шиї останньому. Під час затримання ОСОБА_5 в останньої виявлено та вилучено одяг, в який остання була вдягнена під час вчинення злочину, а саме: шорти в полоску, майку жовтого кольору, шльопанці рожевого кольору. 10.0.82020 вказані вилучені речі постановою слідчого визнано речовими доказами у справі. Враховуючи те, що вилучений одяг містить на собі сліди злочину, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше 2 днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
встановлено, що 10.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001164 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2020 орієнтовно о 01 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , маючи умисел на позбавлення життя останнього, нанесла йому один удар ножем в область шиї, внаслідок чого ОСОБА_6 помер.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.08.2020 у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено одяг, в який вона була одягнена під час вчинення кримінально правопорушення, а саме:шорти в полоску, майку жовтого кольору, шльопанці рожевого кольору.

Постановою від 10.08.2020 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна: одяг, який вилучений під час затримання в ОСОБА_5 , а саме: шорти в полоску, майку жовтого кольору, шльопанці рожевого кольору.
Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти на старшого слідчого 1-го відділення (із розслідування тяжких та особи тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1