ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2020 Справа №607/10019/20
провадження № 1-кп/607/1360/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 28 березня 2020 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Красне Буського району Львівської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області 21 травня 2020 року за ст. 195 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /850 грн./, який сплатив 25 травня 2020 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
28 березня 2020 року приблизно о 03 год. 30 хв. поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_6 в приміщенні холу Тернопільського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області, що за адресою: м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 10, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268276 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого в останнього виник раптовий злочинний умисел на пошкодження вказаного офіційного документу.

Реалізовуючи такий свій злочинний умисел, ОСОБА_3 28 березня 2020 року приблизно о 03 год. 40 хв., перебуваючи у приміщенні холу Тернопільського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області, що за вказаною вище адресою, при ознайомленні із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268276 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який був наданий поліцейським ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою пошкодження офіційного документу та уникнення ним адміністративної відповідальності, умисно пошкодив його, розірвавши на дві частини, чим привів даний офіційний документ у стан, який перешкоджає його подальше використання за призначенням.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Дав показання про те, що дійсно 28 березня 2020 року приблизно о 03 год. 30 хв. пошкодив заповнений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, а також бланки протоколів, які не були заповнені та разом лежали на столі. Підтвердив, що під час цих дій він розумів їх протиправний характер. Однак, розірвав вказаний протокол, оскільки не вважав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Також пояснив свої дії станом здоров`я: він хворіє цукровим діабетом, тому буває дуже дратівливим та гостро реагує на несприятливі ситуації. Під час складання протоколу щодо нього він почувався погано, перебував в кайданках, хотів пити. У вчиненому розкаявся та запевнив, що подібного більше не повторить.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються та стосуються пошкодження заповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268276, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357 КК України як: умисне пошкодження офіційного документу, вчинене в особистих інтересах.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 також ставиться в вину, поряд із знищенням заповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268276, і умисне пошкодження за наведених вище обставин: незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268276; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268277; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268277; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268278; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268278; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268279; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268279; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268280; незаповненого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268280.

Судом було досліджено, в частині обвинувачення ОСОБА_3 в умисному пошкодженні вказаних незаповнених протоколів про адміністративні правопорушення, висновки технічних експертиз та протокол огляду від 31 березня 2020 року.
Так, як вбачається із протоколу огляду від 31 березня 2020 року, бланки протоколів серій ДПР18 №№: 268276, 268277, 268277, 268278, 268278, 268279, 268279, 268280, 268280, - не заповнені, пошкоджені /порвані/ по діагоналі.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 357 КК України, предметом цього кримінального правопорушення є офіційні документи, штампи, печатки, приватні документи, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.
Відповідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними /компетентними/ особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Суд приходить до переконання про те, що дії ОСОБА_3 по пошкодженню незаповнених бланків протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №№: 268276, 268277, 268277, 268278, 268278, 268279, 268279, 268280, 268280, не є кримінально-караними, на чому наполягає сторона обвинувачення. Суд вважає, що вказані бланки протоколів не є офіційними документами в розумінні примітки до ст. 358 КК України, оскільки не містять інформацію, яка посвідчувала б певні факти, які б спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, та може бути використана як документи докази в правозастосовчій діяльності. В даному випадку жоден із бланків протоколів не містить інформацію про факт адміністративного правопорушення, на підставі якої можна було б прийняти повноважним органом відповідне процесуальне рішення.
Висновки експертів №№: 3/3-261/20, 3/3-260/20, 3/3-259/20,3/3-258/20, доводять лише те, що бланки вказаних незаповнених протоколів виготовлені на підприємстві, яке повинно здійснювати їх випуск, але аж ніяк не те, що фони є офіційними документами, на чому наполягає прокурор.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину; фактичні обставини кримінального провадження; особу винного, який раніше судимий до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. /згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 1 від 25 травня 2020 року штрафу сплачений/, стан його здоров`я, зокрема хворіє на цукровий діабет другого типу середньої тяжкості, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність скарг на його поведінку за місцем проживання, має на утриманні матір пенсійного віку; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Аналізуючи наведені обставини, суд вважає за доцільне із альтернативних покарань, передбачених санкцією статті, враховуючи позицію сторони обвинувачення, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме за проведення технічної експертизи № 3/3-253/20 від 28 травня 2020 року та трасологічної експертизи № 3/2-288/20 від 28 травня 2020 року.
Витрати на проведення експертиз №№: 3/3-254/20 та 3/2-287/20 стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки, знищення бланків документів, щодо яких проведено вказані експертизи, не ставиться в вину ОСОБА_3 , що і підтвердив в судовому засіданні прокурор. Також, не слід стягувати з обвинуваченого витрати за проведення технічних експертиз №№: 3/3-261/20, 3/3-260/20, 3/3-259/20,3/3-258/20, та трасологічних експертиз №№: 3/2-289/20, 3/2-292/20, 3/2-291/20, 3/2-290/20.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в загальній сумі 1 307,60 /одна тисяча триста сім/ грн. 60 коп. /експертиза № 3/3-253/20 від 28 травня 2020 року на суму 817,25 грн. та експертиза № 3/2-288/20 від 28 травня 2020 року на суму 490,35 грн./.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1