1кс/359/1960/2020
У Х В А Л А

25 вересня 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 за погодження із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000610 від 10 березня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 307, за ознаками кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 309, ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України,
в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про те, що продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема про ризики переховування від суду; з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та свідків у вказаному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованих злочинів. На думку прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам.

У свою чергу, захисник ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання та посилається на відсутність достатніх допустимих та достовірних доказів на підтвердження обґрунтованості оголошеної підозри. Крім того, ризики, на які посилається слідчий, є надуманими. Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 6 серпня 2019 року не набрав законної сили, адже він оскаржений до Київського апеляційного суду. Тому захисник ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати його підзахисному менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_4 заперечує причетність до вчинення інкримінованих злочинів та просить відмовити у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 травня 2020 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року № 359/5795/20 строк тримання підозрюваного під вартою був продовжений до 27 вересня 2020 року включно.

Відповідно до пунктів, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як до 4) раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_4 підозрюється за вчинення тяжких злочинів. Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років; ч. 2 ст. 189 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років; ч. 2 ст. 146 КК України передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.
Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана в клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 307 КК України. Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій вказаного кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи № 40 від 31.03.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України. Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюванимОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Щодо ризиків кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів. Зокрема, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Ці обставини свідчать про існування ризику, що під впливом тяжкості вказаних покарань ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування. До поданого клопотання не приєднано жодного доказу на підтвердження того, що підозрюваний має намір знищувати докази, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків. Також, слідчий суддя погоджується з доводами захисника з приводу того, що його підзахисний не може вважатись таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Згідно характеристики ТОВ «Вікна-Панорама» ОСОБА_4 працював на посаді замірника з 25.01.2020 по 30.04.2020 р. За час роботи проявив себе як фахівець своє справи, тому існування ризику, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може продовжити вчиняти нові злочини проти власності з метою отримання незаконного заробітку є мінімальними. Отже, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.
Суд вважає, що прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику переховатись від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на потерпілих і недопитаних у справі свідків, вчинити інше кримінальне праворушення. Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на те, що прокурором не доведено обставин, передбачених пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою, на домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово, а також зобов`язавши його виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 27 липня 2020 року строк досудового розслідування був продовжений до 5 жовтня 2020 року.
Строк досудового розслідування безпосередньо пов`язаний з можливістю продовження строку запобіжного заходу, а тому повинен відповідати термінам досудового розслідування.
З цього приводу, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту до 05.10.2020року.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 193, 181 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 за погодження із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати такі обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 05.10.2020 року.
Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі судового засідання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного і повідомити про це слідчому.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 29.09.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1