Номер провадження: 11-сс/813/2/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 30.12.2020 р., якою в межах кримінального провадження №0000936 від 31.03.2020, відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 26.02.2021, в межах строків досудового розслідування, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_8 не працевлаштований, не має офіційного та постійного прибутку
Обґрунтовуючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, врахувавши суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан останнього, вважав необхідним визначити заставу у межах розміру передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що ухвала необґрунтована та незаконна, з огляду на наступне:
- слідчий суддя не взяв до уваги те, що слідчим та прокурором не представлені докази, які могли би прямо чи опосередковано свідчити про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, а понятий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 не можуть бути визнані незацікавленими особами в розумінні ч. 7 ст. 223 КПК України, оскільки понятий брав участь також і в інших кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснювалось Київським ВП в м. Одесі ГНП в Одеській обл., а свідок здійснював контрольні закупки також і в іншому кримінальному провадженні;
- слідчий суддя не надав належну оцінку тому, що долучені до клопотання копії матеріалів досудового розслідування виготовлені неякісно, викладена в них інформація відображена нерозбірливо;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, неофіційно працює на підприємстві з переробки втор сировини, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, зареєстрований та проживає у належному йому на праві приватної власності житлі, також в м. Одесі проживають його рідні брат та сестра.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 30.12.2020 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 88-91), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою подальшого незаконного збуту незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP та, достовірно знаючи, що вказана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, діючи умисно, з метою подальшого збуту, 16.12.2020 в телефонному режимі домовився про зустріч з ОСОБА_11 біля металевого контейнеру (гаражу) за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту йому вищезгаданої небезпечної психотропної речовини PVP, після чого, цього ж дня, приблизно об 11:40 год. під час проведення оперативної закупки, ОСОБА_8 за вказаною вище адресою незаконно збув оперативному закупнику ОСОБА_11 особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яка містилась в п`яти полімерних пакетах, при цьому отримавши від ОСОБА_11 за наданий наркотичний засіб грошову винагороду в сумі 500 грн.
16.12.2020 приблизно об 11:50 год. ОСОБА_11 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, знаходячись в автомобілі «Ford Mondeo» біля буд. №5/6 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одесі, добровільно видав співробітникам поліції п`ять прозорих полімерних зіп-пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, загальний кількісний вміст якої становить 0,141 г.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК Українипідтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.11.2020 (а.с. 27-30); протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.11.2020 (а.с. 31-33); заявою про добровільну згоду на проведення оперативної закупки від 16.12.2020 (а.с. 36); протоколом огляду грошових купюр від 16.12.2020 (а.с. 38-40); протоколом огляду закупника та вручення грошових купюр від 16.12.2020 (а.с. 41-42), протоколом отримання добровільно наданого предмету від 16.12.2020 (а.с. 43-44); протоколом про результати проведення контролю за скоєнням злочину у формі оперативної закупки від 16.12.2020 (а.с. 46-48); протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 29.12.2020 (а.с. 59-65); протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 29.12.2020 (а.с. 53-58) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, пов`язаного зі збутом особливо небезпечної психотропної речовини, відповідальність за який встановлена лише у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років із конфіскацією майна; не одружений; не працевлаштований, тобто не має офіційного та постійного прибутку.
Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 пов`язаний із незаконним обігом психотропних речовин, які в свою чергу мають негативний вплив на осіб, які вживають зазначені речовини, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки, які можуть статись із особами, які вживають такі речовини.

Доводи сторони захисту з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_8 неофіційно працює на підприємстві та має міцні соціальні зв`язки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи та апеляційної скарги не підтвердженні.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності доводи захисника ОСОБА_7 про те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, проте наголошує на тому, що зазначені обставини не виключають та не зменшують існування зазначених вище доведених органом досудового розслідування ризиків.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Що стосується посилань сторони захисту на те, що понятий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 не можуть бути визнані незацікавленими особами, оскільки останні брали участь та здійснювали контрольні закупки також і в інших кримінальних провадженням, апеляційний суд наголошує на тому, що оцінка доказів в кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.ст. 89 та 94 КПК України, з точки зору їх, в тому числі, допустимості здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті в процесі судового розгляду кримінального провадження, натомість, на теперішній час вирішується питання про наявність підстав для застосування відносно особи запобіжного заходу.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Окрім того, апеляційний суд враховує інформацію надану стороною захисту про те, що 30.12.2020 за підозрюваного ОСОБА_8 була внесена застава, визначена оскаржуваною ухвалою, він був звільнений з ОСІ та виконує покладені на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.02.2021 із визначенням застави в розмірі 168 160 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4