ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3277/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1736/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000118 від 16.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.4 ст. 190 КК України повернутий прокурору Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на відсутність в обвинувальному акті дати його затвердження прокурором, крім того, кожний аркуш містить примітки щодо обставин вручення копій обвинувального акту стороні захисту, що є порушенням вимог п.9 ч.2, ч.3 ст. 291 КПК України. Також, зазначив, що в порушення вимог п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення є незрозумілим, а також в порушення п.1 ч.4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не в повній мірі містить реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд.
В обґрунтування своєї вимоги прокурор вказує на те, що обвинувальний акт складений та затверджений прокурором з дотриманням всіх вимог, передбачених кримінальним процесуальним законом, у тому числі вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Стверджує, що обвинувальний акт затверджено в день його складання, про що свідчить п`ятий аркуш обвинувального акту. Крім того, на першому аркуші обвинувального акту також стоїть під словом « Затверджую» підпис прокурора. Що стосується відсутності дати його затвердження на першому аркуші, то ця обставина сама по собі не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Стверджує, що після закінчення встановленого судом строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний та його захисник відмовилися від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, тому ця процедура була проведена прокурором під відеофіксацію за участю понятих, які, на підтвердження факту наданих прокурором стороні захисту копії обвинувального акту та реєстру, на кожному аркуші обвинувального акту поставили свої підписи, у тому числі з метою недопущення порушення права на захист ОСОБА_10 . Зазначив, що суд повертаючи обвинувальний акт з підстав неконкретності в обвинувальному акті фактичних обставин та формулювання обвинувачення, вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст.314 КПК України.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.02.2020, як незаконну, необґрунтовану та постановлену з недотриманням норм кримінального процесуального закону України, постановити нову ухвалу, якою обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційної скарги представник потерпілого посилається на те, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням за положення закону і частину статті Закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Також обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До нього додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого про його отримання. Отже, обвинувальний акт складений та затверджений прокурором з дотриманням всіх вимог, передбачених ст.291 КПК України.
В судове засідання апеляційного суду прокурор, обвинувачений ОСОБА_10 , представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду апеляційних скарг особисто під розпис, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи вимоги ст. 405 ч. 4 КПК України, думку захисника ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року за відсутністю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_10 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. При цьому колегія суддів бере до уваги наявність в судовому засіданні захисника, участь якого є обов`язковою, відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, з дотриманням норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Згідно п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Згідно з ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю його доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, в тому числі вимогам, передбаченим п.5 ч. 2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення (арк.2-3), фактичних обставин злочину, що інкримінується обвинуваченому, і які прокурор вважає встановленими (арк. 1-2), а також правову кваліфікацію цього злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (арк. 2).
Натомість висновки суду першої інстанції, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, містять вказівки на відсутність належного викладення формулювання обвинувачення.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що після зазначення відомостей про особу обвинуваченого, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, в ньому чітко зазначено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні певних дій за певними обставинами, які прокурор вважає встановленими (арк.2-3).
За таких обставин, немає підстав вважати правильним висновок суду першої інстанції про відсутність формулювання обвинувачення у змісті обвинувального акту, який фактично містить чітку вказівку в чому він обвинувачується (а.с. 2).
Разом з цим, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції надано оцінку змісту обвинувачення, що, відповідно до ст.314 КПК України, не входить до компетенції суду під час проведення підготовчого судового засідання. Процесуальна оцінка формулювання обвинувачення, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 318-380 КПК України.
Крім того, на аркуші справи 5 містяться відомості про те, що обвинувальний акт складено 16.04.2019 старшим слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 за адресою м. Харків, вул. Невельська, 1/32 та погоджено в день його складання прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за адресою: вул. Б. Хмельницького, 36-А. на першому аркуші обвинувального акту також міститься підпис прокурора. Разом з цим, факт підписання та затвердження обвинувального акту 16.04.2019 прокурором зазначений в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який направлено разом з обвинувальним актом до суду (а.с. 11).
Отже, відсутність на першому аркуші обвинувального акту дати його затвердження прокурором не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки у ньому зазначено дату його складання слідчим і він затверджений прокурором у кримінальному провадженні (а.с.5).
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допущених судом першої інстанції, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду. Натомість зі змісту обвинувального акту об`єктивно вбачається наявність відокремленої структурної частини формулювання обвинувачення, яке має посилання на фактичні обставини кримінального провадження (арк. 2 -3 ).
Крім того, додатки до обвинувального акта, визначанні ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта за наслідками підготовчого судового засідання, а чинний КПК України не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування, як підставу повернення обвинувального акту прокурору. Виправлення цих недоліків можливе під час судового розгляду, в тому числі шляхом оголошення перерви під час підготовчого судового засідання за клопотанням сторін для вирішення питань, пов`язаних з необхідністю повторного вручення копій обвинувального акта, а під час розгляду справи по суті - шляхом всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 просив обставини, які стосуються вручення йому та ОСОБА_10 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, при розгляді апеляційних скарг на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року, не досліджувати в судовому засіданні, оскільки вважав достатніми висновки суду першої інстанції, які зазначені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність його повернення прокурору, оскільки цей акт який відповідає вимогам норм ст.291 КПК України.
За таких обставин, висновки суду, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а постановлене рішення про повернення обвинувального акту прокурору - може негативно вплинути на дотримання розумності строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п.п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та представника потерпілого, внаслідок слушності цих вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду. Вимога представника потерпілого стосовно визначення судом апеляційної інстанції стадії судового розгляду в суді першої інстанції не ґрунтується на нормах ст. 407 КПК України, що обумовлює необхідність часткового задоволення його апеляційної скарги.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 9 ч.6, 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4