Справа № 192/28/18
Провадження № 1-кс/192/18/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_3 подала заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 щодо розгляду даної скарги, посилаючись на наявність підстав для сумніву у об`єктивності та неупередженості судді, оскільки при відкритті провадження у справі за даною скаргою не було зазначено про поновлення строків на звернення до суду, а відкрито провадження. Також ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 05.01.2021 було відмовлено у проведенні розгляду справи в режимі відеоконференції та не розглянуто її заяву про забезпечення безпеки, що викликає підозру у порядності судді.
Всі учасники провадження в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надходило.
Слідчий суддя ОСОБА_4 пояснень з приводу заявленого відводу не надала.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність вказаних осіб та відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів.
Дослідивши матеріали справи, заяву про відвід, суд приходить до висновку про відмову в заявленому відводі з таких підстав.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).
Відповідно до частини 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
Упередженістю слід вважати наявність факторів, які у об`єктивного спостерігача створюють враження про існування у конкретної особи наперед сформованої думки щодо певних подій, їх розвитку та наслідків.
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п.43).
Підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 зводяться до незгоди з винесеними процесуальними рішеннями під час розгляду скарги, що не є підставами згідно з положеннями ст.75 КПК України для відводу судді при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчим суддею ОСОБА_4 не допускались такі порушення чи зловживання при розгляді скарги, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення, про її упередженість.
Заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не містить передбачених ст.ст.75,76 КПК України правових підстав для відводу і тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 372, 376 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя - ОСОБА_1