Дата документу 14.08.2020 Справа № 554/5389/18
УХВАЛА

іменем України

14 серпня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000385, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня технічна, розлученого, працюючого водієм ПрАТ «ПУМБ», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У ході досудового розслідування встановлено, що 12.07.2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Chevrolet» Lacetti, державний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху Суми-Пирятин в Чорнухинському районі Полтавської області поблизу с. Сухоносівка, при цьому порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме, проявив неуважність, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля праворуч, виїхав на праве по напрямку його руху узбіччя, і повертаючись на проїзну частину, допустив зіткнення із автомобілем Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався попереду, в попутному напрямку, по своїй смузі руху.

Внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 , що призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 у відповідності до висновку експерта №184-1 від 10.09.2018 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематома навколо лівого ока, кровопідтічність м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, в лівій лобно-скроневій ділянці, та в правій скронево-потиличній ділянці, масивний крововилив в м`які тканини та заочеревну клітковину і клітковину тазу справа, крововилив в праву плевральну порожнину до 700 мл рідкої крові, обширний крововилив по задній поверхні правої легені та 2-а ушкодження розриви тканини правої легені в місцях вистояння уламків 6 і 7 ребер по біляхребетовій лінії, переломи ребер справа: 5-6 по середньо-ключичній лінії, з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, 5,6,7 - по біляхребетовій лінії з вистоянням уламків, 6 і 7 ребер в грудну порожнину та крововиливами в м`які тканини в місця переломів, 8,9,10,11 по лопаточній лінії з вистоянням уламків ребер 10 і 11 ребер в грудну порожнину та крововиливами в м`які тканини в місцях переломів: перелом кісток тазу: розрив симфізу з розходженням на два пальці, перелом правого кридово-клубного з`єднання з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, відкритий поперечно-уламковий перелом обох кісток правого передпліччя в нижній третині з масовими крововиливами в м`які тканини в місці переломів, гематома в області шиї справа, забито-рвана рана по середній поверхні правого передпліччя в нижній третині ближче до променево-зап`ясного суглобу, ділянка переривчастого полос частого осадження в боковій поверхні живота в нижній третині, гематома по зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, які носять характер прижиттєвості, утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такі, можливо при ДТП при вказаних в ухвалі обставинах і строк і відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а вданому випадку призвели до смерті потерпілої.

Причиною смерті ОСОБА_8 явилась сполучена травма голови, грудної клітки, тазу, кінцівок, що супроводжувалось шоком-крововтратою.

У відповідності до висновку експерта №29 від 14.03.2019 за результатами проведеної судово-медичної експертизи у малолітньої потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритий компресійний перелом тіл 3-8 грудних хребців, перелом дуги 12 грудного хребця, забій спинного мозку на рівні 4-6 грудних хребців з нижньою параплегією та порушенням функцій тазових органів, забій грудної клітки, правобічний травматичний пульмоніт, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом лівої ключиці, садна в ділянці переніссі, кута нижньої щелепи праворуч, ліктів, передньо-верхньої ості клубової кістки, ліворуч, колін, кісточок обох нижніх кінцівок. Виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу в строк зазначений в описовій частині ухвали суду на проведення даної експертизи, від дії тупих предметів, могли утворитись у пасажира легкового автомобіля за обставин, зазначених в описовій частині ухвали суду на проведення даної експертизи, та можуть бути оцінені в своїй сукупності як тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх заподіянні.

У відповідності до висновку експерта №188 від 05.11.2018 за результатами проведеної судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітки, перелом 8-го ребра справа по задній підкрильцевій лінії, які могли утворитися в строк зазначений в описовій частині ухвали суду на проведення даної експертизи, від дії тупих предметів, могли утворитись у водія легкового автомобіля за обставин, зазначених в описовій частині ухвали суду на проведення даної експертизи, та можуть бути оцінені в своїй сукупності як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розлад здоров`я.

У відповідності до висновку експерта №31 від 11.04.2019 за результатами проведеної судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом правої ключиці, який міг утворитися в строк зазначений в описовій частині ухвали суду на проведення даної експертизи, від дії тупих предметів, могли утворитись у пасажира легкового автомобіля за обставин, зазначених в описовій частині ухвали суду на проведення даної експертизи, та можуть бути оцінені в своїй сукупності як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта № 1070/1071 від 30.04.2020 за результатами проведеної судової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи в діях водія «Chevrolet» Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками, який мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися, в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли малолітній потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, та спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Відомості щодо вказаного факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2018 під №000385 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наразі виникла необхідність у вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів недоречно, оскільки існували та існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду та слідства.

Також, не перебуваючи під домашнім арештом він не буде позбавлений можливості впливати на потерпілих, свідків, анкетні дані та місце проживання яких йому достовірно відомо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 .

Також у разі застосування до підозрюваного більш м`якого, не пов`язаного з домашнім арештом, запобіжного заходу не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі без контролю, що дає можливість вчиняти дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, пославшись на викладені в ньому обґрунтування, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки підозра необґрунтована, ризики не доведені стороною обвинувачення.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Установлено, що 21.07.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, а оголошена підозра є обґрунтованою. При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.07.2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Chevrolet» Lacetti, державний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху Суми-Пирятин в Чорнухинському районі Полтавської області поблизу с. Сухоносівка, при цьому порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме, проявив неуважність, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля праворуч, виїхав на праве по напрямку його руху узбіччя, і повертаючись на проїзну частину, допустив зіткнення із автомобілем Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався попереду, в попутному напрямку, по своїй смузі руху.

Внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 , що призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 у відповідності до висновку експерта №184-1 від 10.09.2018 отримала численні тілесні ушкодження та можливо при ДТП при вказаних в ухвалі обставинах і строк і відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а вданому випадку призвели до смерті потерпілої.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; висновками судово-медичних експертиз ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; висновками експертиз технічного стану ТЗ; висновком транспортно-трасологічної експертизи; висновком комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи; та іншими матеріалами досудового розслідування.

При цьому, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, доведеності чи недоведеності вини підозрюваного, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Так, заперечення підозрюваного та його захисників з приводу необґрунтованості підозри спростовуються наявними матеріалами клопотання, а наведені у судовому засіданні доводи стосуються переважно оцінки здобутих органом досудового розслідування доказів з точки зору їх належності та допустимості, та є непереконливими, враховуючи стадію досудового розслідування.

Разом із тим, з урахуванням конкретних обставин досудового розслідування, для стороннього об`єктивного спостерігача є зрозумілим можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення згаданого кримінального правопорушення, яке виражається у тому, що він своїми необережними діями, що виразилися, в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, малолітній потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, та спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Крім того, прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину та вид покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може не з`являтись на виклики до органу досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням обставин, зазначених вище.

Суд відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, ті обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий та сімейний стан та те, що підозрюваний має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований, раніше не судимий, а також бере до уваги інкримінований йому злочин і конкретні обставин справи у їх сукупності.

Під час розгляду клопотання прокурор має довести перед слідчим суддею наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ст.194 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно із вимогами ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні

Перевіривши наявні матеріали та представлені сторонами документи, суд приходить до висновку, що прокурор в судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, сам ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який просить сторона обвинувачення, очевидно не виправдовує потреби досудового розслідування, оскільки у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного це може мати суттєві негативні наслідки як для цієї особи, так і для інших осіб, так як він офіційно працевлаштований та у зв`язку з робочою необхідністю виїжджає за межі міста, тому для цього йому необхідний певний період часу, що неможливо точно визначити за умов домашнього арешту.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 потрібно відмовити, оскільки такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який просить сторона обвинувачення, не відповідає завданням кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування.

За наведених вище обставин, суд вважає достатнім застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст.382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18.08.2020 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1