ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/807/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0009824 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Головуючим у судовому засіданні, на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, строк дії якого спливає.

Прокурор, думку якого підтримали потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представники потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для застосування та продовження даного виду запобіжного заходу, а саме ухилитись від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також просив врахувати тяжкість вчинених правопорушень. Звертав увагу на те, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на заставу. Посилався на те, що вина ОСОБА_13 не доведена, проте останній три роки позбавлений волі, і на даний час продовжує існувати загроза його життю, при цьому орган досудового розслідування не був «особливо старанним» при організації розслідування інкримінованих ОСОБА_13 злочинів. Просив врахувати тяжкий стан здоров`я батька обвинуваченого, який потребує сторонньої допомоги та прийняти до уваги те, що ОСОБА_13 фактично є єдиним годувальником своєї родини. Звертав увагу, що в умовах утримання його підзахисного в СІЗО, відбувається порушення права на захист у зв`язку з неможливістю в будь-який час надавати останньому правову допомогу, не реалізовується право на листування у зв`язку з не відправленням кореспонденції ОСОБА_13 , крім того розповсюдження інформації формує громадську позицію щодо доведеності вини обвинуваченого в злочинах, які останній насправді не вчиняв.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_12 категорично заперечив проти продовження найсуворішого запобіжного заходу. Вказував, що заявлені прокурором ризики належним чином не обґрунтовані та будь-якими доказами не підтверджені, а сама по собі тяжкість інкримінованого злочину не свідчить про неможливість застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу. Звертав увагу на порушення розумних строків розгляду вказаного кримінального провадження. Посилаючись на наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, вказував, що в даному випадку достатнім є застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_14 подав клопотання про визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах, встановлених КПК України для особливо тяжких злочинів. Підтримавши доводи інших захисників особливу увагу звертав на те, що обвинувачений працював, має виключно позитивні характеристики та є єдиною підтримкою батьків. Вважав відсутньою наявність обґрунтованої підозри в розумінні рішень ЄСПЛ.
Обвинувачений підтримав думку своїх захисників.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку підозра ОСОБА_13 у вчиненні тяжких злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, є небезпідставною, про що свідчить спрямування обвинувального акту до суду.

При цьому, суд, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, та не беручи до уваги виключно саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винним, що свідчить про наявність ризику втечі, встановив, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого,наявність ще і інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Також, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
З урахуванням даних про особу ОСОБА_13 , який хоча і має міцні соціальні зв`язки, але перебуваючи в статусі підозрюваного знову був повідомлений про підозру, суд вважає що ризик ухилення від суду та вчинення нового кримінального правопорушення є реальним.При цьому належні гарантії, які би переважали наявні ризики, та свідчили про забезпечення явки обвинуваченого до суду відсутні.
На даний час фактично розпочато з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, і тому можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків продовжує існувати, що свідчить про можливість перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.
Дані про те, що обвинувачений судимостей не має, проживає у м.Києві, а також те, що до матеріалів кримінального провадження долучені певні документи, зокрема щодо стану здоров`я батьків, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.

Відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також суд вважає, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо доцільності продовження тримання під вартою, прийшов до висновку про обґрунтованість продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, з наведенням відповідних мотивів прийнятого рішення. При цьому, при обговоренні вказаного питання, вимога щодо подачі клопотання про продовження дії запобіжного заходу, чинним законодавством не передбачена, оскільки всі учасники судового провадження мають можливість висловити свою думку про доцільність чи не доцільність такого продовження, а в разі необхідності мають право подати клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що один із злочинів, у якому обвинувачується ОСОБА_13 , вчинений із застосуванням насильства та спричинив непоправні наслідки - загибель людини, суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків та не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного підстав для задоволення клопотань захисників обвинуваченого не вбачається.

Крім того, в разі наявності підстав вважати наявними порушення прав обвинуваченого при організації побачень із захисниками та процедури відправлення листування, сторона захисту має право звернутись із відповідними заявами до компетентних органів з метою перевірки таких фактів та вжиття заходів реагування в разі їх підтвердження. Також, в разі наявності підстав вважати порушеним особисте немайнове право, зокрема право на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, обвинувачений особисто або через представників, має можливість звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з відповідним позовом, обравши бажаний спосіб захисту свого права.

Керуючись ст. ст. 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 березня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення.

Головуючий

Судді