КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4795/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 370/1976/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25.08.2020 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 20.10.2020 року включно із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вили Дзержинського району Житомирської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні доньку 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25.08.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з дня затримання особи в порядку ст.. 208 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а тому, на його думку, вона підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку апелянта, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. 23.08.2020 року останньому було повідомлено про підозру в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Прокурор вказує, що слідчим суддею необґрунтовано зроблено висновок про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у повній мірі зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки перебуваючи під домашнім арештом, існує ризик, що підозрюваний може впливати на свідків, застосовуючи фізичний чи психологічний вплив.

Сторона обвинувачення стверджує, що сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не були дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, Макарівським відділенням поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 21.08.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Зокрема, органом досудового розслідування зазначено, що 21.08.2020 року, близько 22 год., точного часу досудовим розслідуванням не зазначено, ОСОБА_7 прийшов до будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_10 , що розташований в АДРЕСА_3 , з метою його знищення, шляхом підпалу, де діючи умисно, таємно підпалив вищевказаний будинок.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 виникла пожежа, в результаті якої вогнем було повністю знищено житловий будинок, та він став непридатним для подальшого проживання. Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 , завдав матеріальних збитків своїй колишній дружині ОСОБА_10 .

Відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 21.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

22.08.2020 року о 20 год. 45 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 затримано.

23.08.2020 року о 16 год. 39 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України.

25.08.2020 року слідчий СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25.08.2020 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 20.10.2020 року включно із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чи знищенні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.
В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.
З урахуванням зазначеного, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному правопорушенні.
Колегія суддів враховує і те, що відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, внаслідок якого було повністю знищено житловий будинок потерпілої, який став непридатним для подальшого проживання, тобто завдано матеріальних збитків потерпілій, колегія суддів, керуючись положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень в національній грошовій одиниці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_7 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 20 жовтня 2020 року включно із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити до 20 жовтня 2020 року включно.

Взяти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк надавача послуг ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО банку 820172, номер рахунку за стандартом IBAN НОМЕР_1 ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатись із населеного пункту, у якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю;

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків до 20 жовтня 2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО чи іншої установи, де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО чи іншої установи, де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурората слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , а її виконання покласти на слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 та на СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3