Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника

користувача майна ОСОБА_7 ,

користувача майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою користувача майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 24 вересня 2020 року (ЄРДР №0000504),

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року задоволено клопотання дізнавача СД Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, що було вилучене під час проведення огляду місця події від 06.09.2020, а саме транспортний засіб марки «BMW» моделі «Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії ВВ номеру НОМЕР_2 , від 05.08.2014, видане на ім`я ОСОБА_10 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування чи вчинення будь-яких інших дій із вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді користувач майна подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що належних та допустимих доказів для накладення арешту майна в матеріалах справи немає. В 2017 році арешт на майно накладався, було проведено експертизи, та встановлено відсутність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 290, 358 КК України. Вказує про порушення судом строків розгляду клопотання. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника та користувача майна, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, міркування прокурора, який заперечивдоводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР №0000504 від 07.09.2020 вбачається, що проводиться досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 290 КК України.

З матеріалів справи встановлено, під час проведення огляду місця події, були виявлений та вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які підтверджують обставини вчинення розслідуваного правопорушення та являються речовими доказами.

Вилучене майно відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 290 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи скаржника щодо невчасного розгляду клопотання місцевим судом, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що 12.09.2020 та 13.09.2020 вихідні дні, а справа до розгляду призначена на 14.09.2020.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу користувача майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 24 вересня 2020 року про накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW» моделі «Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії ВВ номеру НОМЕР_2 , від 05.08.2014, видане на ім`я ОСОБА_10 , без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді