Справа № 405/5999/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000324, клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Долинська, Кіровоградської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369 КК України а саме у вчиненні пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища за наступних обставин.
Так, З метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 будучи попередньо знайомим із заступником начальника відділу поліції начальником сектору кримінальної поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , вирішив вказане питання вирішити через нього та у зв`язку із цим висловив останньому пропозицію та обіцянку надати йому неправомірну вигоду.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковник поліції, відповідно наказу № 370 о/с від 24.10.2017 призначений на посаду заступника начальника відділу поліції начальник сектору кримінальної поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Відтак, 25.09.2020 на лінію «102» Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області, надійшло повідомлення від служби охорони фірми АРКОМ КГ3К0Р про затримання невідомої особи, яка здійснювала крадіжку майна вказаного підприємства. На місце вчинення кримінального правопорушення прибула слідчо - оперативна група, з якою на місце прибув начальник сектору кримінальної поліції ОСОБА_7 . В подальшому, під час огляду території вищевказаного підприємства, на першому поверсі будівлі був помічений та в подальшому затриманий гр. ОСОБА_6 .
Під час складання відповідних документів слідчим Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_6 скориставшись нагодою підійшов до ОСОБА_7 та запропонував йому неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_8 після отримання пропозиції, зрозумів, що дії ОСОБА_6 є неправомірними та звернувся до начальника ГУНП та працівників КУ ДВБ НПУ із відповідною заявою.
Після подання заяви, ОСОБА_6 неодноразово телефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 , щоб домовитись про зустріч та передати неправомірну вигоду.
В подальшому, а саме: 30.09.2020 приблизно о 12 год. 47 хв. ОСОБА_6 з мобільного телефону номер НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 НОМЕР_2 та повідомив, що після 15 години цього дня, прийде поговорити.
Після чого, 30.09.2020 року о 15.35 год. прибув до службового кабінету ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході бесіди передав ОСОБА_7 суму грошових коштів, а саме 47 600 грн. та 300 доларів США за вчинення дій спрямованих на уникнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000512 від 26.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Після надання грошових коштів, ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції на місці злочину, де проведено обшук, під час якого на столі ОСОБА_7 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 47 600 грн. та 300 доларів США, які являються предметом неправомірної вигоди.
30.09.2020 року ОСОБА_6 о 16:05 год. затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.10.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Слідчий підтримав позицію прокурора.
У судовому засіданні захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому послався на сталі соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та дружини, яка не працює, а також постійного місця проживання, позитивних характеристик за місцем проживання.
Підозрюваний підтримав позицію захисників.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
30.09.2020 року ОСОБА_6 о 16:05 год. затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.10.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України.
Причетність ОСОБА_6 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом допиту свідка, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом обшуку, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом допиту підозрюваного (а.к.9-12, 16-17, 19-28,30-32, 35-38,39-41).
Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_6 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, сталі соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають малолітня дитина та дружина, яка не працює, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.179 КПК України, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 01.12.2020 року, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 на строк до 01.12.2020 року наступні обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 01.12.2020 року.
Ухвалу передати до Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10