ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1434/20 Номер провадження 11-кп/814/1141/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.07.2015 вироком Гадяцького районного суду Полтавської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1, 4 ст. 70, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців без конфіскації майна,

відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної ради у м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на передчасність висновків про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки достеменно неможливо стверджувати, що на час звернення з поданням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з прийнятим рішенням, зазначаючи при цьому, що він працював весь час, має заохочення, сумлінно ставиться до праці, режим утримання не порушує, вину визнав та щиро кається у вчиненому, хоче повернутися до звичайного життя.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою. Зазначив, що із наданих до суду апеляційної інстанції додаткових матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 в чергове 11.11.2020 притягнутий адміністрацією установи, в якій відбуває покарання, до дисциплінарної відповідальності.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів вважає, що він не досяг необхідного ступеню виправлення.

Так згідно з характеристикою від 16.07.2020 до засудженого ОСОБА_7 може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України. Він працевлаштований на виробництві установи на виробничій дільниці № 3 в бригаді слюсарів. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре, з поставленими завданнями справляється вчасно. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

При цьому, як вбачається з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.05.2015 та під час перебування в УВП № 23 м. Полтава характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 11.09.2015 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», де за час відбування покарання отримав 8 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (15.08.2018, 15.11.2018, 15.02.2019, 15.05.2019, 15.08.2019, 15.11.2019, 14.02.2020, 15.05.2020). Поміж тим до ОСОБА_7 застосовано 9 стягнень в т.ч. за відмову від роботи по благоустрою території установи, невиконання команди «Підйом», порушення дисципліни строю, створення конфліктної ситуації, за що було застосоване стягнення у виді поміщення до ДІЗО на 7 діб (24.09.2015, 28.09.2015, 05.11.2015, 19.01.2016, 02.06.2016, 16.09.2016, 16.03.2017, 22.09.2017, 02.01.2018).

Наведені дані свідчать про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_7 протягом всього строку відбування покарання та не відповідають висновкам характеристики.

Також слід звернути увагу, що під час апеляційного розгляду, начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду надано копії документів про накладення 13.11.2020 на засудженого ОСОБА_7 стягнення за те, що останній 11.11.2020 не вийшов на загальне шикування засуджених до їдальні установи на вечерю.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, його поведінка та ставлення до праці не відповідають критеріям визначеним в ст. 81 КК України, а тому відсутні підстави для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення останнього.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4