БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/126/20
Справа № 355/846/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2020 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
За участю прокурора ОСОБА_3
Захисника ОСОБА_4
Підозрюваного ОСОБА_5
Поручителів ОСОБА_6
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березань Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 12.07.2020 року,

ВСТАНОВИВ:
До Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 12.07.2020 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Баришівським ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, в ході якого встановлено, що 11 липня 2020 року близько 22 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці, а саме на вулиці Центральній в с. Садове Баришівського району Київської області, в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, без будь-якої необхідності та особистого мотиву, діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку, висловлюючись нецензурною лайкою, порушуючи безпеку та спокій громадян, не реагуючи на зауваження людей, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитися та показати свою зверхність, підійшов до випадкового перехожого, раніше незнайомого йому, ОСОБА_9 та безпричинно наніс йому ножем, який заздалегідь взяв із собою, тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень правої верхньої кінцівки, поранення поперекової області спини справа, поранення правого стегна.
Зазначені хуліганські дії ОСОБА_5 порушили нормальні установлені правила співжиття, що стосуються безпеки та спокою громадян.
ОСОБА_5 працівниками поліції 12.07.2020 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12 липня 2020 року о 16 годині 38 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Березань, Київської області, українцю, громадянину України, освіта середня-спеціальна, не одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює ПрАТ «Лантманнен АКСА», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме, у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними у справі доказами:
- протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено розкладний ніж зі слідами речовини бурого кольору та сліди бурого кольору на асфальтобетонному покритті;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
- протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України;
- протоколом медичного огляду №376 виданої Березанською МЛ про те, що ОСОБА_5 перебував в алкогольному сп`янінні 1,5 проміле, також в організмі останнього виявлено психотропну речовину - амфетамін;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_9 ;
- протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_12 ;
- іншими матеріалами провадження.
Як вказує слідчий, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, покарання, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України, а тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4- 13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскільки розслідування кримінального провадження тільки розпочато, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, здійснювати на них фізичний та психологічний тиск з метою зміни показань в кримінальному провадженні. Враховуючи характер вчиненого відносно ОСОБА_9 злочину, під час вчинення якого мало місце нанесення тілесних ушкоджень у вигляді ножових поранень, на думку органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що останній може здійснювати незаконний вплив на та потерпілого та свідків, щоб останні змінили показання, а відтак без застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може впливати на потерпілого та свідків та будь-яким чином намагатися вплинути на дачу показань свідками, при цьому, свідки в суді ще не допитані, а відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст.184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінальне правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.
Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу.
Враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення (із застосуванням насильства), яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , та його наслідки, до нього неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити вчинення останнім ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе унеможливити залишення ним місця його проживання та в подальшому вчинювати протиправні дії.
Крім цього, домашній арешт не забезпечить цілковитого усунення можливості ОСОБА_5 спілкуватися із свідками кримінального правопорушення , які під його впливом можуть змінити свої показання.
Відтак, на підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому, просила його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про взяття на поруки.
Захисник в судовому засіданні просила передати підозрюваного на поруки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, вказавши, що прокурором не доведено необхідності у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив передати його на поруки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Поручителі ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, підстав вважати, що він може переховуватись чи ухилятись від органів дізнання, слідства чи суду немає. Просила передати ОСОБА_5 їй на поруки.
Поручитель ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що готова забезпечувати явку ОСОБА_5 до органів досудового розслідування або суду для участі у процесуальних діях. Просила передати ОСОБА_5 їй на поруки.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання та додані на його обґрунтування докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 11 липня 2020 року близько 22 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці, а саме на вулиці Центральній в с. Садове Баришівського району Київської області, в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, без будь-якої необхідності та особистого мотиву, діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку, висловлюючись нецензурною лайкою, порушуючи безпеку та спокій громадян, не реагуючи на зауваження людей, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитися та показати свою зверхність, підійшов до випадкового перехожого, раніше незнайомого йому, ОСОБА_9 та безпричинно наніс йому ножем, який заздалегідь взяв із собою, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень правої верхньої кінцівки, поранення поперекової області спини справа, поранення правого стегна.
По даному факту 12.07.2020 року були внесені відомості до ЄРДР за № №0000353 .
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 296 КК України .
ОСОБА_5 працівниками поліції 12.07.2020 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12 липня 2020 року о 16 годині 38 хвилин, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме, у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями статті 29 Конституції України кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За змістом ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З аналізу змісту ч. 1 ст. 131, ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою як запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З аналізу змісту ч. 2 ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначено ст. 178 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
За таких обставин, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який, з врахуванням положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Перевіряючи на виконання вимог ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 наявність обґрунтованої підозри як однієї з підстав застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (п. 175, рішення від 21.04.2011 року), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Тому, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні матеріалів, які можуть об`єктивно пов`язати особу підозрюваного з подією злочину та які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що вказана особа могла вчинити дане кримінальне правопорушення.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Висновки слідчого та прокурора щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178, 194 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).
При цьому слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Так, в обґрунтування обрання найсуворішого запобіжного заходу слідчий вказує, зокрема, на ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з тим, вказані посилання жодним чином не конкретизовані та не обґрунтовані фактичними обставинами, формально дублюють зміст ч. 1 ст. 177 КПК України без встановлення його наявності та обґрунтованості відносно до особи підозрюваного, що є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.
Відтак, враховуючи вказане, суд прийшов до висновку, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, передбачені в ст. 177 КПК України, існують не всі, а ті, що об`єктивно підтверджуються, не мають такого ступеню небезпеки, якому може запобігти лише винятково суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, всупереч вимогам ч. 1 ст. 183 КПК України, при зверненні до суду з клопотанням стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та в судовому засіданні необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено.
Частиною 4 статті 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику - слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.
Оцінюючи в сукупності надані сторонами кримінального провадження докази, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296

КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам і вважає за можливе відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 177, 178, 181, 194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березань Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком на 30 діб.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали становить 30 діб.
Початок строку дії ухвали обчислювати з 10 год. 45 хв. 06.08.2020 року.
Закінчення строку дії ухвали 10 год. 45 хв. 05.09.2020 року.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Баришівське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області.
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про взяття на поруки ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду буде оголошено 06.08.2020 року о 14-00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1