Справа № 461/8478/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1247/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

заявника: ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На дану ухвалу заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати уповноваженого прокурора невідкладно внести його заяву про кримінальне правопорушення до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та не пізніше як через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що у заяві про вчинення злочину ним були наведені достатні та обґрунтовані дані, підтверджені відповідними документами, які вказують на наявність у діяннях слідчого ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України. Крім цього, заявник ОСОБА_6 вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що злочин, який передбачений цією статтею передбачає відповідальність за невиконання ухвали суду, а не ухвали слідчого судді як «окремого» процесуального документу, який не є різновидом судового рішення, суперечить вимогам статей 21 та 369 КПК України, з яких випливає, що ухвала слідчого судді є окремим видом судових рішень, а також є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Заслухавши думку заявника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р(ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 28 вересня 2020 року, заявником було надіслано керівнику Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , заяву про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.
08 жовтня 2020 року за №31/1-р-20 ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, своїм листом скерувало звернення ОСОБА_6 до прокуратури Хмельницької області для розгляду в межах компетенції, в порядку ст. 214 КПК України та з інших питань.
15 жовтня 2020 року, ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноваженого прокурора невідкладно внести його заяву про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що заява ОСОБА_6 , не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.
З таким висновком слідчої судді колегія суддів не погоджується, оскільки, у заяві ОСОБА_6 від 28 вересня 2020 року чітко вказано, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2020 року було частково задоволено скаргу на рішення слідчого ОСОБА_9 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій від 08 лютого 2020 року та було підтверджено набуття ОСОБА_6 , процесуального статусу потерпілого. Слідчого ОСОБА_9 зобов`язано розглянути в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000007 від 03 січня 2020 року, клопотання про здійснення слідчих і процесуальних дій. Однак, на думку заявника, слідчим було умисно не виконано рішення слідчого судді. Крім того, ним було винесено завідомо незаконні постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій від 08 лютого 2020 року, а також клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в режимі відеоконференції від 24 липня 2020 року.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, враховуючи вимоги частини 2 статті 26 КПК України, слідчі судді не наділені повноваженнями здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя факту бездіяльності оцінки не надала, натомість зосередилася на оцінці відомостей, наведених в заяві про злочин, тим самим вийшовши за межі повноважень, наданих йому законом.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні скарги скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу внести відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України від 28 вересня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4