Справа № 696/110/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янка Черкаської області кримінальне провадження № 1-кп/696/25/19 з обвинувальним актом, що надійшов 03 лютого 2020 року від начальника Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Осинове Новоосинівського району Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 09 жовтня 2019 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті ревнощів, умисно, утримуючи за одяг, наніс удар правою рукою в область лівого ока потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу верхньої повіки лівого ока. В подальшому остання втекла до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 продовжуючи утримувати ОСОБА_5 , наніс їй декілька ударів руками в область верхніх та нижніх кінцівок, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді крововиливів верхніх кінцівок, крововиливу лівого стегна. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/026 від 21.01.2020 року за ознакою короткочасного розладу здоров`я зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Вказав, що тілесних ушкоджень потерпілій не завдавав. В судових дебатах змінив позицію у справі та вказав, що є винуватим.

Суд, заслухавши покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що попри невизнання вини провина ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими у залі суду доказами.

Так, з показів потерпілої ОСОБА_5 слідує, що 09 жовтня 2019 року у обвинуваченого до неї склалися ревнощі з приводу її відсутності вдома протягом двох діб. Так як він був у стані алкогольного сп`яніння, його сварка переросла в її побиття. Бити її почав із двору на вулиці 8-го Березня с.Флярківка Кам`янського району Черкаської області. Однією рукою тримав, а іншою бив. До п`ятнадцяти ударів наніс долонею та кулаком, намагався схопити голову та вдарити нею об ворота. Потім заштовхав у хату, перед цим удари наносив біля веранди. В залі зняв з неї одежу і подовжував наносити удари. Зайшов сусід ОСОБА_6 , а так як при сторонніх обвинувачений її ніколи не бив, побиття припинилось і він вискочив з хати. Як потім їй стало відомо, сусідів викликали її діти.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 09 жовтня 2019 року його батько ОСОБА_4 завів мати у будинок на АДРЕСА_4 , в якому долонею ударив матір ОСОБА_5 , здер із неї одяг. При цьому він був нетверезий.

Свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) пояснила, що 09 жовтня 2019 року вона, її брат ОСОБА_7 та мати ОСОБА_5 йшли до свого будинку на АДРЕСА_4 . Із двору будинку вийшов батько ОСОБА_4 який повів мати в кімнату, де зазвичай остання спить, при цьому бив потерпілу по голові та боку. Вона разом з братом покликали сусіда ОСОБА_10 на допомогу.

Свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) показала, що про безпосереднє нанесення тілесних ушкоджень матері ОСОБА_5 зі сторони обвинуваченого їй відомо зі слів сестри ОСОБА_9 . Дійсно, вони кликали на допомогу сусіда ОСОБА_12 , який потім вивів батька на вулицю, синяки у матері були на лівій частині руки та голови.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що про подію за участі обвинуваченого та потерпілої дізналась зі слів інших свідків, до цього не бачила, щоб подібні конфліктні ситуації мали місце.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 09 жовтня 2019 року до нього прибігли сусідські діти. Були в стресовому стані та налякані, сказали що батьки сваряться та б`ються. Коли він дістався їх будинку, сварки вже не бачив. Потерпіла плакала, а обвинувачений вийшов з ним на веранду будинку.

Таким чином, показаннями свідків підтверджується факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченим, хоч останній дану обставину заперечує.

Винуватість обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні також стверджується дослідженими письмовими доказами.

Так, з даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09 жовтня 2019 року слідує, що потерпіла в цей день о 20.10 звернулась із письмовою заявою до органу поліції про вказані вище протиправні дії відносно неї, в якій вказала на обвинуваченого як особу, що причетна до спричинення їй тілесних ушкоджень за її місцем проживання в будинку АДРЕСА_3 (а.с. 73).

З даних витягу ЄРДР слідує, що по вказаному факту було зареєстроване кримінальне провадження наступного дня після звернення (а.с. 72).

З висновку судово-медичного експерта № 05-6-01/026 від 20 січня 2020 року випливає, що ОСОБА_5 мала на собі ушкодження у виді крововиливів верхньої повіки лівого ока, крововиливом верхніх кінцівок, крововиливом стегна та такі тілесні ушкодження могли бути отриманні за обставин, на які вказує потерпіла і відносять до категорії легких (а.с. 74).

Таким чином, судовим експертом підтверджено спроможність показів потерпілої та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізацію та імовірність виникнення від протиправних дій обвинуваченого, чим покази останнього про його непричетність спростовуються.

З даних протоколу слідчого експерименту від 14 січня 2020 року за участі потерпілої слідує, що остання послідовно на місці надала покази щодо механізму нанесення їй тілесних ушкоджень зі сторони обвинуваченого (а.с. 75-81).

З висновку судово-медичного експерта № 05-6-01/027 від 21 січня 2020 року випливає, що такий механізм спричинення тілесних ушкоджень зі сторони обвинуваченого по відношенню до потерпілої, який був повідомлений нею в ході слідчого експерименту від 14 січня 2020 року є спроможним та не виключається (а.с. 82).

Таким чином, оцінюючи зібрані докази по кримінальному провадженню в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що є доведеним умисність дій обвинуваченого по відношенню до потерпілої, їх протиправний характер, наявний причинний зв`язок між нанесеними ним ударами та отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями, за спричинення категорії яких передбачена кримінальна відповідальність і у цьому кримінальному провадженні приватного обвинувачення наявна заява потерпілої про кримінальне переслідування винуватої особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та особу обвинуваченого.

Так, кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 125 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії проступків.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність, відповідно до статті 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на не визнання під час судового слідства своєї вини та неодразову зміну своєї позиції на різних стадіях судового розгляду, суд не вбачає обставин, що пом`якшують відповідальність останнього відповідно до статті 66 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв проступок, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, але свідками його протиправних дій по відношенню до матері стали неповнолітні діти, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, але є необхідним застосування покарання пов`язаного з виховним характером, а тому суд прийшов до висновку, що найбільш доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлений. Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не обиралася. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1