ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1037/20 Справа № 202/4222/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 серпня 2020 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, послався те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Разом з цим, слідчий суддя вказав на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, яку підтверджено сукупністю доданих до клопотання доказів. Також, слідчим суддею, враховано особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має неповну середню освіту, неодружений, не працевлаштований, й те, що матеріали клопотання не містять будь-яких відомостей, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства, а також те, що він раніше судимий і на цей час підозрюється у незакінченому замаху на умисний особливо тяжкий злочин, а також скоєнні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених організованою групою, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій підозрюваного, що в свою чергу вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на викладене та те, що строк досудового розслідування у цьому провадженні спливає 18 серпня 2020 року, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність продовження застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
В апеляційній скарзі підозрюваний, не погоджуючись із рішення слідчого судді, посилається на незаконність, необгрунтованість та не вмотивованість судового рішення Так, підозрюваний вважає, що слідчим не було надано до клопотання достатніх доказів для встановлення наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, чим грубо порушено норми ст. 184 КПК України. Разом з цим, на думку підозрюваного, ні слідчим у його клопотанні, ні судом не було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідних для продовження йому саме такого заходу забезпечення провадження. Підозрюваний зауважує, що слідчий суддя, при постановленні оскаржуваного рішення грубо порушив принцип презумпції невинуватості закріплений положеннями 62 Конституції України, та вказує на грубі порушення загальних засад кримінального провадження, й те, що слідчий суддя прийняв до уваги обставини його судимостей без його згоди, чим грубо порушив положення ст. 88 КПК України. Вважає, що провадження щодо нього було повністю сфабриковано, та посилання слідчого судді на ці матеріали та на результати НСРД є незаконним, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Окрім того, підозрюваний просить зобов`язати начальника медичної частини видати довідку про наявність у нього захворювання та відомості про те, чи є в них можливість забезпечити належне його лікування.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили змінити міру запобіжного заходу щодо підозрюваного на домашній арешт, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону і не суперечить практиці ЄСПЛ.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000095 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.
18 лютого 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та 19 лютого 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину, а 12 липня 2020 року повідомлено про нову підозру, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року до підозрюваного застосовано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року, строк досудового розслідування у провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 18 серпня 2020 року.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Отже, судом наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.
Окрім того, твердження підозрюваного в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Так, на переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені п.п 1-5 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Разом із цим, суд правильно встановив обставини, за яких досудове розслідування не може бути завершено в межах строку тримання підозрюваного під вартою.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що з урахуванням обставин провадження та особи підозрюваного, який має неповну середню освіту, неодружений, не працевлаштований, раніше судимий та на цей час підозрюється у незакінченому замаху на умисний особливо тяжкий злочин, а також скоєнні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених організованою групою, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків або потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на викладене, твердження підозрюваного про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження раніше застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутність доказів на підтвердження існування заявлених слідчим ризиків, є непереконливими.
При цьому, спростовуючи вказані доводи, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а тому доводи апелянта є безпідставними.
Отже, всі викладені стороною захисту доводи, були об`єктом дослідження судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3