ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2020 Справа №607/9750/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потрпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0001165 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :
10 травня 2020 року близько 03.00 год. у ОСОБА_7 , який перебуваючи в підвальному приміщенні №21, що по вул. Л. Українки, 3 в м.Тернополі, винник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 діючи спільно із ОСОБА_9 , який будучи введений в оману та не розуміючи справжніх злочинних намірів останнього, шляхом віджиму вхідних дверей проникли в підвальне приміщення АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали дві алюмінієві тарілки, три емальовані тарілки, металеву каструлю, металеві тиски, металевий трос, сітку із картоплею та газовий металевий балон, завдавши при цьому матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втік, завдавши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно, 10 травня 2020 року близько 03.00 год. діючи спільно із ОСОБА_9 , який будучи введений в оману та не розуміючи справжніх злочинних намірів, шляхом віджиму вхідних дверей проникли в підвальне приміщення АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали дві алюмінієві тарілки, три емальовані тарілки, металеву каструлю, металеві тиски, металевий трос, сітку із картоплею, газовий металевий балон та із викраденим майном з місця вчинення злочину втік.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила залишити заявлений її представником цивільний позов без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, визнав свою вину у скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.

Крім того, із ОСОБА_6 підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Заявлений цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, слід залишити без розгляду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 817,25 гривень.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1