Дата документу 18.08.2020 Справа № 554/4555/20
Провадження 1-кс/554/7307/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Октябрського районного суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000305 від 06.03.2020 р. за ч. 3 ст. 382 КК України. У скарзі заявник просив скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 17.04.2020 року. В скарзі посилається на те, що оскаржувана постанова слідчого: складена з порушенням вимого ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки не містить дані про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на докази, якими підтверджується висновок, зроблений слідчим; до висновку про відмову у визнання потерпілим слідчий прийшов на підставі показань свідка, який вчинив відносно скаржника кримінальне правопорушення; вчинення посадовими особами протиправних дій відносно заявника завдало останньому як моральну, так матеріальну шкоду, оскільки він змушений звертатися за захистом своїх порушених прав від протиправних дій.

У судовому засіданні представник скаржника просив скаргу на постанову слідчого задовольнити та скасувати її з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки вказана постанова винесена на підставі показань, зафіксованих у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 , а також з аналізу змісту інформації, викладеної ОСОБА_4 у заяві про вчинення злочину від 31.01.2020 року. Водночас, ним як слідчим вживалися заходи щодо допиту ОСОБА_4 , однак його адвокат повідомив, що скаржник на допит не з`явиться, оскільки буде оскаржувати постанову слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000305 від 06.03.2020 р. за ч. 3 ст. 382 КК України, надані слідчим на вимогу суду, приходжу до такого висновку.
Судом встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000305 від 06.03.2020 р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 06.03.2020 року за № 0000305 внесено такі відомості, а саме: "До ТУ ДБР у м. Полтаві від Октябрського районного суду м. Полтави надійшла ухвала від 18.02.202, якою було зобов`язано уповноважених посадових осіб внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 31.01.2020 щодо протиправної, як над думку заявника, поведінки окремих працівників прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні № 00000506».

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, ОСОБА_5 від 17.04.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000305 від 06.03.2020 року.

У постанові слідчий зазначив, що за результатами слідчих (розшукових), а також інших процесуальних дій не було встановлено факту спричинення шкоди ОСОБА_4 від нібито злочинних дій прокуратура Харківської області ОСОБА_6 під час здійснення ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000305. Крім того, за весь час досудового розслідування ОСОБА_4 не скористався своїм правом та не надав будь-яких речей і документів на підтвердження факту спричинення йому будь-якого виду шкоди. Крім того досудове розслідування триває, остаточного рішення не прийнято, планується комплекс процесуальних дій, за результатами якого питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим буде переглянуто з урахуванням отриманої під час досудового розслідування інформації, а на даний час таке питання є передчасним. На підставі цього, слідчий дійшов до висновку про відмову у визнанні заявника потерпілим.

Частиною першою ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Разом із тим, частиною 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам та їм надана правильна правова оцінка, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, тому в даному випадку підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Отже, на момент винесення слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що останньому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також не проведено всіх необхідних слідчих дій. Крім того, відсутні будь-які об`єктивні дані щодо завдання істотної шкоди конкретними діями вказаної у заяві про вчинення кримінального правопорушення посадової особи, а також спричинення такими діями ОСОБА_4 майнової шкоди, про що зазначено слідчим у постанові.

Водночас, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Враховуючи встановлені в кримінальному провадженню обставини, суд приходить до висновку, що постанова слідчого від 17.04.2020 року є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України на даному етапі досудового розслідування. При цьому, слідчий суддя також виходить з того, що відповідних належних та допустимих доказів ОСОБА_4 при розгляді даної скарги також не надано, інші дані в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303-307, 309 КПК, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000305 від 06.03.2020 р. за ч. 3 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1