Справа № 277/1001/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого
по ст. 126-1 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 під час спільного проживання з матір`ю ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП 08 травня 2020 року за вчинення 11, 12, 19, 20 березня 2020 року, 03 червня 2020 року за вчинення 25, 26, 27, 28 квітня 2020 року, за ч.2 ст.173-2 КУпАП 14 липня 2020 року за вчинення 14, 15 травня, 13, 14 червня 2020 року домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності; вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняє домашнє психологічне насильство відносно матері ОСОБА_6 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

14 вересня 2020 року з 21 по 23 годину, 15 вересня 2020 року з 13 по 16 годину ОСОБА_5 , перебуваючи в нетверезому стані за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в черговий раз став погрожувати матері ОСОБА_6 , виражаючись в її адресу нецензурними словами, залякуючи, погрожуючи фізичною розправою, завдавши їй психологічних страждань, які виразилися у втраті енергійності, фізичного дискомфорту, повноцінного сну, відпочинку, негативних переживаннях, чим вчинив систематичне домашнє психологічне насильство.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив умисне систематичне психологічне насильство щодо матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань.

Виновність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що 14 вересня 2020 року у вечірній час додому приїхав брат ОСОБА_7 , який працює у приватного підприємця та привіз горілку, яку почали вживати. Під час вживання спиртного мати почала говорити, щоб не пили, а кошти краще б використали на придбання продуктів, але він їй відповів, щоб не подавала виду, що вона це бачить. Вживши спиртні напої, вийшли із будинку та курили. Мати дивилися телевізор, а саме слухала музику і це робить постійно. Не може просто подивитися фільм. Що було після куріння не може повідомити і чи мати ночувала вдома. Матері із будинку не виганяв, вона сама говорила, що краще піду до ОСОБА_8 . До цього притягувався до адміністративної відповідальності два рази за вчинення домашнього насильства щодо матері. Суперечки з матір`ю виникають коли брат ОСОБА_7 привозить спиртні напої та вони починають їх вживати, а мати робить зауваження, просить не пити. Із-за цього він починає кричати на матір, але з будинку не виганаяє її. 15 вересня 2020 року з матір`ю сварився по причині, що вона говорить йому не пити.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що обвинувачений після вживання спиртних напоїв, постійно відносно неї вчиняє погрози, виражається нецензурними словами, виганяє з будинку, завдаючи їй психологічних страждань, оскільки вона не може спокійно спати, відпочивати, шукаючи місце де перебути до ранку. З цього приводу вона неодноразово зверталася у поліцію та обвинуваченого притягували до відповідальності за вчинення домашнього насильства. 14 вересня 2020 року біля 20 години ОСОБА_9 привіз її сина ОСОБА_7 , який приніс горілку та почав вживати з обвинуваченим. Вона просила синів не вживати спиртні напої, але обвинувачений на її прохання почав агресивно реагувати, погрожувати їй фізичною розправою, штовхаючи в плечі, виражаючись нецензурними словами на її адресу. 15 вересня 2020 року в денний час обвинувачений перебуваючи в нетверезому стані знову їй погрожував, поводив себе агресивно відносно неї. З цього приводу вона зателефонувала до поліції, звернулася із заявою про притягнення обвинуваченого до відповідальності, оскільки в неї не має сил більше все це витримувати.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що 23 березня 2020 року у ФАП за місцем її роботи звернулася потерпіла з приводу захворювання серцево-судинної системи, пояснюючи звернення через вживання обвинуваченим алкоголю.
У судовому засідання свідок ОСОБА_11 пояснив, що дати не пам`ятає, після обідньої перерви, до їх будинку прийшла потерпіла та попросила телефон, щоб зателефонувати до поліції, оскільки обвинувачений бушує.
У суді свідок ОСОБА_12 показала, що 15.09.2020 року в денний час до неї прийшла мама потерпіла ОСОБА_6 , яка була схвильована в сльозах та просила зателефонувати у поліцію, оскільки обвинувачений відносно неї вчиняє насильницькі дії, кричить, погрожує, вимагає гроші, виганяє з будинку. Потерпіла з обвинуваченим проживають в одному будинку і останній після вживання спиртних напоїв вчиняє відносно потерпілої насильницькі дії, погрожує фізичною розправою, виганяє з будинку. Такі випадки трапляються у місяць більше 3 разів. Потерпіла телефонувала у поліцію, працівниками якої відносно обвинуваченого вживалися заходи для притягнення до відповідальності. Останнім часом, більше 10 разів, потерпіла приходила, після того як обвинувачений виганяв її з будинку, до неї зі скаргами на неможливість проживання з обвинуваченим в одному будинку, зазначаючи, що не може спокійно відпочити, постійно нервується, переживає.
Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що проживає через 6-7 будинків від будинку потерпілої та обвинуваченого. В їх будинку бував рідко і при ньому між ними ніяких конфліктів не було.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що є сином потерпілої ОСОБА_6 , братом обвинуваченого ОСОБА_5 та посилаючись на положення ст.63 Конституції України відмовився давати показання.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.09.2020 року слідує, що ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності сина ОСОБА_5 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї і який 14 та 15 вересня 2020 року погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурними словами.
(а. с. 42-43)
Згідно постанов Ємільчинського районного суду від 08.05.2020 року, від 03.06.2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, за вчинення 11, 12, 19, 20 березня, 25, 26, 27, 28 квітня 2020 року домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_6 ; від 14.07.2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, за вчинення 14, 15 травня, 13, 14 червня 2020 року психологічного насильства в сім`ї відносно матері ОСОБА_6
(а. с. 44-49)
За висновком судово-психіатричної експертизи №255-2020 ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки астено-невротичного розладу, пов`язаного з тривалою стресовою ситуацією, що призвело до психологічних страждань.
(а. с. 50-52)
Розглянувши справу на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши і оглянувши докази сторони обвинувачення і сторони захисту, які в ході судового розгляду кримінального провадження надані суду і проаналізувавши їх в сукупності та у системному взаємозв`язку між ними, відповідно до положень ст.94 КПК України, суд вважає їх достатніми, а вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, доведеною поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.
Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується негативно.
Відповідно до висновку органу пробації є середня ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного правопорушення та вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
(а. с. 79-87)
Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено. Визнання вини обвинуваченим не свідчить про його щире каяття, оскільки він не вибачився перед потерпілою, не вчинив дій, які б свідчили про його щире розкаяння у вчиненому, спокутування провини, щирий жаль.
Згідно ст.67 КК України обтяжуючими обставинами покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин справи, думки потерпілої, яка просила призначити суворе покарання, особи обвинуваченого, який характеризується негативно, вчинив нетяжкий злочин, не усвідомив соціального негативу вчинення адміністративних правопорушень, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі з триманням у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в закону силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя /підпис/
Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1