ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1604/20 Доповідач ОСОБА_2 Категорія : тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харковавід 05 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003739 від 03.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

04.08.2020 року слідчий СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області звернувся з клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у сумі, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 336 320 грн, яка буде здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, підтверджують ті факти, що останній не працює та не має законних джерел заробітку, як і міцних соціальних зв`язків, зареєстрований та фактично мешкає за межами м. Харкова й Харківської області, раніше судимий, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харковавід 05 серпня 2020 року задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 01.10.2020 року.

Також визначено суму застави у розмірі 273 260 гривень при внесенні якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи. Вважає, що судом було проігноровано той факт, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а прокурором в судовому засіданні не було доведено реальну можливість настання ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Вказує, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою формально поставився до дослідження питання обґрунтованості підозри. Оскільки підозрюваний під час судового засідання пояснив, що вину свою не визнає та зазначив, що випадково, на прохання мало знайомого на ім`я ОСОБА_11 опинився поряд будинком по пр. Тракторобудівників. 102А у м.Харків. не мав при собі ні викрадених коштів, на «відмичок», а слідчий до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не додав жодного доказу, який би свідчив про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
На думку захисника, підозрюваний ОСОБА_6 саме з тих підстав, що не визнає своєї вини не має на меті уникати кримінальної відповідальності та не намагатиметься переховуватись, а сприятиме судовому розгляду у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб судовий розгляд чим швидше закінчився та він міг продовжувати спокійно жити даті
Зазначає, що слідчий суддя при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який перевищує максимальний розмір, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не обґрунтовує її обрання, а лише формально вказує, що визначає заставу з урахуванням особистості підозрюваного та класифікації кримінального правопорушення. Крім того, визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_6 , так як офіційно він не працює, не має постійного джерела доходу.

Захисник ОСОБА_7 подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003739 від 03.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
03.08.2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.08.2020 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри, сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Судова колегія погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, а саме протоколами огляду місця події від 03.08.2020; протоколами допиту свідків; протоколом пред`явлення для впізнання, протоколом затримання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

З огляду на викладені обставини колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необґрунтованість пред`явленої підозри та вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо непричетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до зазначеного кримінального правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів існування ризиків відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, що наразі фактично існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, заважаючи на тяжкість ймовірного покарання, а також даних про особу підозрюваного, який зареєстрованого чи постійного місця проживання на території м. Харкова чи області не має, не працює, не одружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків,

При цьому належить врахувати, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 11.03.2019 року до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком у 3 роки, тобто інкримінований йому злочин вчинив в період іспитового стоку, що свідчить про системність вчинення таких злочинів та ризик вчинення іншого злочину в майбутньому.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих беззаперечно існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість підозрюваного вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в розмірі 273 260 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував майновий стан ОСОБА_6 , оскільки такі доводи були належним чином перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи ОСОБА_6 , повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Таким чином на підставі викладеного, ухвала судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.4 ст107, ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харковавід 05 серпня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді