Справа № 487/7596/20
Провадження № 1-кп/487/794/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костичі Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, із повною середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
іншого учасника потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

12.11.2020 приблизно о 18:15 годин, більш точного часу під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_3 перебував разом з потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілої ОСОБА_5 , де на тумбочці в кімнаті побачив телевізор марки «TFT LG» моделі «32LW4500», що належить останньої та у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна, з метою власного незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, скориставшись тим, що його злочинні дії були не помітні для оточуючих, викрав з квартири АДРЕСА_2 телевізор марки «TFT LG» моделі «32LW4500» чорного кольору вартістю 3433,33 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілої ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3433,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор та потерпіла.

У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченого, оскільки останній не заперечував проти цього, потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та детальніше суду показав, що він 12.11.2020 приблизно 18 годин, більш точного часу не пам`ятає, зустрівся на Центральному ринку м. Миколаєва зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_7 , який запропонував йому піти у гості, на що він погодився. Вони разом з ОСОБА_8 прийшло до будинку АДРЕСА_3 , в будинку була потерпіла ОСОБА_9 , з якої він також був раніше знайомий. Вони разом вживали спиртні напої, після чого він заснув за столом. Коли проснувся, то побачив, що ОСОБА_8 та потерпілої в будинку немає та помітив на тумбочці в кімнаті телевізор чорного кольору, який викрав, при цьому його ніхто не бачив. Потім пішов додому, куди відніс також телевізор. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції розповіли, що їм відомо про викрадення телевізора, після чого він добровільно видав поліції телевізор, який повернули потерпілої.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

В судовому засіданні потерпіло ОСОБА_5 суду показала, що 12.11.2020 до неї до дому прийшли її цивільний чоловік ОСОБА_7 разом із ОСОБА_3 , з яким вона познайомилась у літку 2020 року. Вони разом вживали спиртні напої, сидилі на кухні. Після чого ОСОБА_3 заснув за столом, вона вийшли на двір будинку, а ОСОБА_7 пішов у справах. Потім коли вона зайшла до будинку, побачила, що ОСОБА_3 пішов та зник її телевізор «LG». Після чого вона зателефонувала та викликала поліцію, телевізор їй з часом повернули. Вона будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 немає, він перед нею вибачився, просила не призначати суворе покарання.

За такого, такі показання обвинуваченого і потерпілої, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин та вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнається судом доведеною.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопоушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно характеристики Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області за місцем проживання характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліку в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, конкретних обставин вчинення кримінального проступку, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, даних про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працює, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, щире розкаявся, заподіяна шкода відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні та претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 не має, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст..124 КПК України процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1763 від 25.11.2020 у розмірі 1144,14 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Речові докази: телевізор марки «LG», переданий на зберігання потерпілої ОСОБА_5 залишити в розпорядженні останньої.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1144,15 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1