Провадження №1-в/127/761/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду № 12 заяву адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 . Клопотання мотивував тим, що засуджений ОСОБА_4 відбув дві третини призначеного покарання, а тому він підпадає під дію статті 81 Кримінального кодексу України (далі КК). Захисник засудженого у своєму клопотанні наголошує на тому, що дисциплінарні стягнення, які були застосовані до засудженого, на даний час погашені, оскільки з часу їх застосування минуло більше року.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор вважає, що підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні, оскільки в засудженого ОСОБА_4 наявне непогашене стягнення та він сумлінною поведінкою не довів свого виправлення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів особової справи випливає, що ОСОБА_4 18.08.2017 р. засуджений Барським районним судом Вінницької області за частиною першою статті 122, частиною першою статті 146, з урахуванням частин першої та четвертою статті 70 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі частини п`ятою статті 72 КК ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 22.11.2016 по 24.08.2017 зараховано до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з пунктом 2 частиною третьою статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину та фактично відбув дві третини строку покарання.
Як на підставу для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 його захисник адвокат ОСОБА_5 у своєму клопотанні послався на відсутність у засудженого дисциплінарних стягнень, оскільки стягнення, які були застосовані до ОСОБА_4 23.03.2018 та 03.09.2019, на даний час погашені. Проте зазначене твердження сторони захисту суд оцінює критично з огляду на таке.
З матеріалів особової справи засудженого випливає, що 20.10.2020 ОСОБА_4 було оголошено догану за порушення розпорядку дня, а отже твердження захисника про відсутність у ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень спростовано, наданими суду матеріалами.
Крім того, суд враховує, що згідно з характеристикою на засудженого ОСОБА_4 , останній за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, не працевлаштований в установі відбування покарань, адміністрацією установи жодного разу не заохочувався. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок ОСОБА_4 не прагне, приймати участь в самодіяльних організаціях не бажає.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що в судовому засіданні не було доведено тієї обставини, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Отже, правові підстави для задоволення клопотання захисника засудженого відсутні, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 за вироком Барського районного суду Вінницької області від 08.08.2017 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: