КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

адвоката, який діє в інтересах

заявника ТОВ «ІНКОМЛЕНД» - ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ТОВ «ІНКОМЛЕНД» - ОСОБА_6., на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.

21 травня 2020 року слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7. за погодженням із заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8. звернувся до Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, а саме: вилучених 19.05.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 21 квітня 2020 року на території АЗС (АГЗС), що розташована за адресою: Київська обл., м. Обухів, на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОЛБІОТЕХ», на якій розташована АЗС (АГЗП), на якій розташована АЗС з назвою «ПАЛІТРА», яка належить ТОВ «ІНКОМЛЕНД» (33832919), предметів, а саме: резервуару СВГ білого кольору, ємністю 10 м. куб., заводський номер 48 для зберігання скрапленого вуглеводневого палива з пальним заповненим на 85 % до поділки МАХ; роздавальної колонки марки «ШЕЛЬФ» ОО-LPG №2158, із двигуном №100Е000002Т.

Клопотання мотивовано тим, що вищевказані предмети є засобами та знаряддями вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, здобуті в результаті вчинення даного злочину та являються іншим майном, за допомогою якого забезпечувалась діяльність та належне функціонування АЗС (АГЗС) за вказаною адресою, а також арешт майна необхідний з метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого злочину, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного обладнання для проведення всіх необхідних судових експертиз, додаткового огляду, проведення необхідних слідчих дій і проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року клопотання задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування того, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і метою арешту є забезпечення збереження речових доказів.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ТОВ «ІНКОМЛЕНД» - ОСОБА_6., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, оскільки у ТОВ «ІНКОМЛЕНД» на момент проведення обшуку були наявні всі необхідні дозвільні документи для здійснення законної господарської діяльності з дотриманням законодавства та вимог безпеки. За час здійснення ТОВ «ІНКОМЛЕНД» господарської діяльності, вказане підприємство не притягувалося органами Держпраці та ДСНС України до відповідальності за порушення норм та стандартів у своїй господарській діяльності. Окремо звертає увагу, що в порушення вимог ч.2 ст.64-2 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано слідчим, а не прокурором.

Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- представника заявника ТОВ «ІНКОМЛЕНД» - адвоката ОСОБА_5., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, 02.01.2020 року до чергової частини Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшли повідомлення про те, що суб'єкти господарювання в галузі оптово-роздрібної торгівлі паливно-мастильними матеріалами, які розташовані на території м. Обухів та Обухівського району, здійснюють свою діяльність з порушенням законодавства про охорону праці та правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що створюють загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Слідчий в клопотанні зазначає, що переважна більшість заправних пунктів на території Обухівського району, Київської області, здійснює свою діяльність нехтуючи правилами пожежної безпеки. До кола зазначених суб'єктів господарювання по реалізації скрапленого газу, який нехтує та порушує правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, відноситься ТОВ «ІНКОМЛЕНД», яка розміщена за адресою: Київська обл., м. Обухів, на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОЛБІОТЕХ» з назвою «ПАЛІТРА».

19 травня 2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 21 квітня 2020 року на території АЗС (АГЗС), що розташована за адресою: Київська обл., м. Обухів, на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОЛБІОТЕХ», виявлено та в подальшому вилучено ряд матеріальних об'єктів, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року накладено арешт на вилучені 19.05.2020 року в ході проведення обшуку на території АЗС (АГЗС), що розташована за адресою: Київська обл., м. Обухів, на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОЛБІОТЕХ», на якій розташована АЗС (АГЗП), на якій розташована АЗС з назвою «ПАЛІТРА», яка належить ТОВ «ІНКОМЛЕНД», предметів, а саме: резервуару СВГ білого кольору, ємністю 10 м. куб., заводський номер 48 для зберігання скрапленого вуглеводневого палива з пальним заповненим на 85% до поділки МАХ; роздавальної колонки марки «ШЕЛЬФ» ОО-LPG №2158, із двигуном №100Е000002Т.

Разом з цим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час задоволення клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя взагалі не врахував вищезазначених обставин та не встановлював достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, як на це посилається орган досудового розслідування у клопотанні.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку на території АЗС, яка належить ТОВ «ІНКОМЛЕНД», слідчий повинен був навести об'єктивні дані, які б підтверджували, що вищезазначене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Проте жодних об'єктивних даних матеріали клопотання не містять.

Зокрема доведено, що господарська діяльність ТОВ «ІНКОМЛЕНД» в м. Обухів на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОБЛБІОТЕХ» з назвою «ПАЛІТРА» здійснюється з додержанням вимог безпеки на підставі відповідних дозволів.

Також є слушними доводи апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею недотримання вимог ч.2 ст.64-2 КПК України при зверненні слідчого з клопотанням про арешт майна.

Згідно даних, які містяться в клопотанні про арешт майна, ТОВ «ІНКОМЛЕНД» в даному кримінальному провадженні має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, відповідні відомості щодо посадових осіб ТОВ «ІНКОМЛЕНД» до Єдиного реєстру досудових розслідувань також не внесені.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов'язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом.

Таким чином, нормою ч.2 ст.64-2 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звертатися виключно прокурор.

Разом з цим, клопотання про арешт вилученого майна подано слідчим СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7., що є недотриманням вимог ч.2 ст.64-2 КПК України.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки в клопотанні відсутні достатні докази на підтвердження вказаних обставин та застосування такого виду забезпечення кримінального провадження може мати ознаки втручання в фінансово-господарську діяльність.

Також колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

На підставі викладених обставин, які вказують на необ'єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7., погодженого заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ТОВ «ІНКОМЛЕНД» - ОСОБА_6., задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, а саме: на вилучені 19.05.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 21 квітня 2020 року на території АЗС (АГЗС), що розташована за адресою: Київська обл., м. Обухів, на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОЛБІОТЕХ», на якій розташована АЗС (АГЗП), на якій розташована АЗС з назвою «ПАЛІТРА», яка належить ТОВ «ІНКОМЛЕНД» (33832919), предмети, а саме: резервуар СВГ білого кольору, ємністю 10 м. куб., заводський номер 48 для зберігання скрапленого вуглеводневого палива з пальним заповненим на 85% до поділки МАХ; роздавальна колонка марки «ШЕЛЬФ» ОО-LPG №2158, із двигуном №100Е000002Т, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7., погодженого заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, а саме: вилучених 19.05.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 21 квітня 2020 року на території АЗС (АГЗС), що розташована за адресою: Київська обл., м. Обухів, на території промвузла в районі ВАТ «СТИРОЛБІОТЕХ», на якій розташована АЗС (АГЗП), на якій розташована АЗС з назвою «ПАЛІТРА», яка належить ТОВ «ІНКОМЛЕНД» (33832919), предметів, а саме: резервуар СВГ білого кольору, ємністю 10 м. куб., заводський номер 48 для зберігання скрапленого вуглеводневого палива з пальним заповненим на 85% до поділки МАХ; роздавальна колонка марки «ШЕЛЬФ» ОО-LPG №2158, із двигуном №100Е000002Т.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3