Снігурівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА
іменем України

05 листопада 2020 року м.Снігурівка

справа № 485/1382/20

провадження № 1-в/485/121/20

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII,

встановив:

19 жовтня 2020 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просить застосувати до нього Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII, який набув чинності 01.07.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що статті за якими засуджено ОСОБА_4 не підпадають в перелік таких, що можна пом`якшити покарання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Судом встановлено, що вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.2 ст.307, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317, ч.3 ст.185, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна / а.с.12-19 о.с./.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2015 року вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 змінено частково та призначено остаточне покарання за ч.2 ст.307, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317, ч.3 ст.185, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців без конфіскації майна /а.с.22-25 о.с./.

Попереднім вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 8 днів.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року не вносились зміни до санкції ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.310, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317 КК України.

За таких обставин, покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком не підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена та проголошена о 14.45 годині 05 листопада 2020 року.

Суддя ОСОБА_1