ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2020 року в кримінальному провадженні №0000312,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця м. Кіцмань, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, військовозобов`язаного, не судимого, визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 29 травня 2020 року близько 21год. 20 хв., реалізуючи виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перестрибнув паркан огородженої охоронюваної території ТОВ «Агрофірма Оршівська», розташованої за адресою: вул. Дружби, 29, с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, де підійшовши до ЄУНСС 718/1271/20 провадження 11 кп/822/62/21 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_7
виробничого приміщення комплексно-зернової сушарки, за допомогою металевої драбини виліз на 4 поверх та проник через отвір у стіні всередину, де намагався викрасти ремінь, який належить ТОВ «Агрофарма Оршівська». Але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину був виявлений працівниками ТОВ «Агрофірма Оршівська».

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити новий вирок, яким виправдати його за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

На обґрунтування своїх вимог обвинувачений вказував, що вирок суду базується на припущеннях, що суперечить ст.62 Конституції України та ч.3 ст.373 КПК України. Досудовим слідством та судом не встановлено який саме ремінь він хотів викрасти, яка вартість цього ременя та чи був він в наявності. А кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 КК України, є правопорушенням з матеріальним складом. Станом на 2020 рік кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна наставала за умови, якщо вартість цього майна перевищує 210 грн. 20 коп. В даному випадку не було встановлено вартість майна, викрадення якого йому інкриміновано. Крім того, він не проникав всередину приміщення ТОВ «Агрофірма Оршівська». Працівники охорони затримали його на вулиці на території цієї фірми.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та доводи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта є обґрунтовані і подану ним скаргу необхідно задовольнити.

Так, зі змісту ч.1 ст.51 КУпАП вбачається, що для кваліфікації дій за цією нормою необхідно, щоб дрібне викрадення чужого майна здійснювалось шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно ч.3 ст.51 КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Тобто, кримінально караним діянням вчинення крадіжки чужого майна буде тоді, коли вартість такого майна буде більшою за 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно п.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь - якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складав 2102 грн. Відповідно, неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який є базовим для визначення кваліфікації кримінальних і адміністративних правопорушень, становив в 2020 році 1051 грн. А кримінально караними діями в 2020 році є дії, які направлені на таємне заволодіння чужим майном, вартість якого перевищує 210,2 грн.

Зі змісту оскаржуваного вироку та змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 не інкримінувалось вчинення замаху на крадіжку чужого майна, вартість якого б перевищувала 210,2грн.

Ні в обвинувальному акті, ні у вироку суду не вказано вартість ременя, якого, як зазначено у вироку суду, мав намір викрасти ОСОБА_6 .

Твердження апелянта про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 КК України, є з матеріальним складом, є правильним і зрозумілим. А тому колегія суддів не вбачає підстав наводити в цій ухвалі визначення поняття що таке кримінальне правопорушення з матеріальним складом.

Крім того, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна з проникненням в інше володіння особи за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. Разом з тим, диспозицією ч.3 ст.185 КК України не передбачено такої кваліфікуючої ознаки. Натомість, законодавець в ч.3 ст.185 КК України передбачив інші кваліфікуючі ознаки цього кримінального правопорушення, а саме: крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Оскільки вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України без визначення вартості майна, на яке посягав обвинувачений, а об`єктивна сторона цього правопорушення має матеріальний склад з обов`язковим визначенням вартості майна, і при цьому необхідною умовою є те, щоб вона перевищувала дрібне викрадення чужого майна, а також те, що обвинуваченому інкриміновано вчинення діяння за кваліфікуючою ознакою, яка не передбачена диспозицією ст.185 КК України, оскаржуваний вирок є незаконним і підлягає скасуванню.

Підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.162 ч.1 КК України також немає, оскільки він не проникав незаконно до житла чи іншого володіння особи. А незаконне проникнення на територію чи в приміщення ТОВ «Оршівське» не утворює складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

А тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно задовольнити та скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2020 року в кримінальному провадженні №0000312 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, скасувати, а провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя