Єдиний унікальний № 502/962/20
Провадження № 1-кп/946/533/20
ВИРОК
Іменем України

05 жовтня 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кілії Одеської області, українець, громадянин України, не одружений, має двох неповнолітніх дітей, неповної середньої освіти, не працюючий, проживає: АДРЕСА_1 ; не маючий судимостей в силу ст.89 КК України
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2015 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 (стосовно якого постановлено обвинувальний вирок у справі № 502/385/16к) та особою, відносно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0000751, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завчасно розподілили ролі з метою відкритого викрадення чужого майна, через пустир пройшли на територію огороду будинку АДРЕСА_2 , де зі сторони господарського двору через незачинену дерев`яну хвіртку проникли в двір вищевказаного будинку. Після чого ОСОБА_4 з вказаними особами спробували відкрити вхідні двері будинку, але ті виявилися зачиненими, та вони взявшись руками за вікно відкрили його і по одному проникли в будинок. В кімнаті вони побачили потерпілого ОСОБА_9 , який в цей момент знаходився на ліжку та прокинувся від шуму. Оскільки ОСОБА_9 почав їм погрожувати, ОСОБА_8 одною рукою прикривав йому рота, а іншою притискав тулуб в районі грудей до ліжка. Після чого особою, відносно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження, зв`язав руки та ноги потерпілого ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 притримував його руками, в цей час, ОСОБА_4 здійснював дії направлені на пошук цінного майна. Таким чином ОСОБА_4 із вказаними особами, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 : грошима в розмірі 850грн., мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 300грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25грн., плазмовим телевізором марки «Сатурн» вартістю 1750грн., електричною дрилю вартістю 1500грн., електричною фрезою вартістю 2500грн., електричною турбінкою марки «Темп» вартістю 800грн., матрацом надувним марки «Інтек» вартістю 449грн., комплектом постільної білизни вартістю 250грн. Також, ОСОБА_4 разом із вказаними особами заволоділи майном потерпілої ОСОБА_6 : термоподом марки «Маті» вартістю 1000грн., жіночою срібною каблучкою з камінням чорного кольору вартістю 500грн., жіночою срібною каблучкою вартістю 300грн., срібною чоловічою печаткою вартістю 500грн., золотою чоловічою печаткою вартістю 3000грн., срібним кулоном в вигляді знаку зодіаку «Тілець» вартістю 200грн. Після відшукання, викрадене майно вони помістили на покривало та з місця вчинення злочину зникли розпорядившись ним на свій розсуд, чим причинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 8424грн., та потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 5500грн.

В подальшому, ОСОБА_4 в період часу з 18 години 30 хвилин до 19 години 08 червня 2016 року з метою таємного викрадення чужого майна, умисно з корисливих мотивів впевнившись що його протиправні дії залишаються непоміченими, перестрибнувши через дерев`яний паркан проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , підійшовши до вхідних дверей житлового будинку, де ще раз пересвідчився що його ніхто не помітить, ОСОБА_4 відчинив незачинені двері та проник до приміщення житлового будинку. Знаходячись у приміщенні будинку в спальній кімнаті з дерев`яної тумбочки таємно викрав рідкокристалічний телевізор марки «Бравіс» чорного кольору, вартістю 1000грн., який поклав до поліетиленового пакету який був при ОСОБА_4 . Знаходячись в цій же кімнаті в барсетці, яка висіла на цвяху на стіні таємно викрав гроші в сумі 1500грн., які поклав до кишені власних шортів. Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2500грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочини він вчинив за вище описаних обставинах. У скоєному кається, викрадене частково повернуто власникам.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином. Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Цивільний позов від потерпілих не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілих.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Суд вважає, що вищенаведене обвинувачення доведене за результатами судового розгляду. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням до житла, вчинену повторно тобто злочини, передбачені ч.3 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставинами, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно особи похилого віку.

До обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, відшкодування матеріальної шкоди від злочину, наявність неповнолітніх дітей.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчинених ним правопорушень, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Суд також вважає в силу ст.124 КПК України, що судові витрати з обвинуваченого ОСОБА_4 стягненню не підлягають, оскільки вони стягнуті за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 17 червня 2016 року.

Речові докази, що не були розподілені вироком Кілійського районного суду Одеської області від 17 червня 2016 року, розподіляються відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України - позбавлення волі строком на чотири роки;

-за ч.3 ст.186 КК України - позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт з речового доказу у справі телевізору марки «Бравіс» чорного кольору та повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1