Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/255/20
Провадження № 1-кс/673/107/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому та клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому в кримінальному провадженні № 0000258 від 22.09.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Теперівка Деражнянського району Хмельницької області, українцю, громадянину України, не працюючому, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Деражнянського районного суду Хмельницької області перебуває дане кримінальне провадження по обвинуваченню вказаної вище особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке підсудне Деражнянському районному суду Хмельницької області.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.09.2019 року, близько 01 год. 40 хв., в порушення вимог п.п. 2.1 (а), 2.9 (а), Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила), не маючи права на керування транспортними засобами, без посвідчення водія, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_1 . Також, порушуючи вимоги п.12.6 (ґ) Правил, ОСОБА_4 рухався зі швидкість близько 100 км/год. по автодорозі Т-23-16 «Маниківці- Деражня», в напрямку від смт. Деражня до с. Новосілка, неподалік с.Новосілка Деражнянського району Хмельницької області,

при дозволеній швидкості руху на цій ділянці дороги не більше 90 км/год. Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_1 зі швидкістю близько 100 км/год., по правій смузі руху, ОСОБА_4 діючи легковажно, продовжив своїми діями грубо порушувати вимоги п. 2.3. (б), Правил, проявив неуважність, та в порушення вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил, перед початком зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, різко змінив напрямок свого руху праворуч, при цьому не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, як наслідок втратив контроль над керуванням автомобіля «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_1 , допустив його виїзд за межі правої смуги руху відносно напрямку до с. Новосілка, де автомобіль перекинувся та дахом автомобіля зіткнувся із опорою лінії електропередач.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали суд дійшов наступного.
Як вбачається з обвинувального висновку, внаслідок вчинення ОСОБА_4 даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_7 , 1991 р.н., ОСОБА_8 , 2001 р.н., ОСОБА_9 , 2001 р.н., ОСОБА_10 , 1998 р.н. отримали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням їх смерті.
22.09.2019 за даним фактом розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000258.
22.09.2019 о 11 год. 56 хв. ОСОБА_4 було затримано відповідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
23.09.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яку змінено 03.02.2020.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 19.11.2019 року включно, який згодом, послідуючими ухвалами слідчих суддів було продовжено включно до 03.08.2020 року.
В ході судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, вказуючи на те, що ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить належну поведінку та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, тому прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання категорично заперечили та подали зустрічне клопотання про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на тривалі строки досудового розслідування та судового розгляду, в ході якого ОСОБА_4 утримується в умовах позбавлення волі без вироку суду про його винуватість.
Так, згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
В силу ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, однак, дане клопотання було вручено обвинуваченому лише в день судового засідання в останній день його тримання під вартою згідно ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05.06.2020 року.
Разом з тим, суд звертає увагу, що прокурором в супереч вимогам ч. 2 та 3 ст. 184 КПК України, до даного клопотання не було долучено копії матеріалів, яким слідчий, прокурор обґрунтовує клопотання, а копії самого клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, не були надані обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
З огляду на викладене, а також відсутність будь-яких доказів на обґрунтування даного клопотання, якими б прокурор прямо доводив обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої ст.. 194 КПК України, щодо існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд, вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як слушно було зазначено самим прокурором в його клопотанні щодо застосування практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Летельєн проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію у суспільстві і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вже понад 10 місяців перебуває під вартою без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу, таким чином, питання застосування відносно нього «виключної міри запобіжного заходу протягом певного часу», як це вказано у зазначеному рішенні ЄСПЛ себе повністю вичерпало.
В свою чергу, згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Водночас, у рішенні ЄСПЛ в справі Клішин проти України» від 23.02.2012 року зазначено про те, що підстави тримання під вартою мають бути підтверджені фактами, а небажання особи зізнатися чи дати потрібні показання не можуть бути підставами для взяття під варту.
В свою чергу, відповідно п. 54 рішення ЄСПЛ в справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації» до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.
Разом з тим, суд також звертає увагу на те, що в рішенні у справі «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року зазначено, що із спливом часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.
Перевіряючи доводи та обставини, наведені прокурором в обґрунтування клопотання, судом з`ясовано, що на даний момент ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, різко зменшилися та є сумнівно доведеними прокурором, що дає суду підстави застосувати до обвинувачен6ого більш м`який запобіжний захід, про який просила сторона захисту.
При цьому суд враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 при обранні йому запобіжного заходу 05.06.2020 року, коли він після постановлення першої ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою до розгляду в той же день повторного аналогічного клопотання, будучи фактично звільненим з-під варти у зв`язку із закінченням строків дії попередньої ухвали суду, на протязі більш як трьох годин добровільно, без примусу, маючи реальну змогу вільно пересуватися, перебував у приміщенні суду до прийняття судом рішення про обрання йому найсуворішого запобіжного заходу, що очевидно свідчить про небажання обвинуваченого переховуватися від слідства та суду.
Не залишає поза своєю увагою суд і наявність в справі ряду клопотань сторони захисту щодо призначення та проведення судових експертиз, зокрема, судової комплексної інженерно-транспортної-трасологічної, авто технічної експертизи механізму та обставин ДТП, а також судової молекулярно-генетичної експертизи, розгляд питання щодо проведення яких та саме можливе проведення яких займатиме значного часу.

В свою чергу, згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З огляду на викладене та враховуючи, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суд з метою запобігання таким ризикам та враховуючи, що домашній арешт є найбільш доцільним та ефективним запобіжним заходом, який може бути застосований до ОСОБА_4 в даному випадку, а застосування більш суворих запобіжних заходів не є необхідним, вважає доцільним обрати йому такий запобіжний захід з врахуванням клопотання сторони захисту цілодобово із застосуванням засобу електронного контролю з перебуванням за місцем реєстрації обвинуваченого по АДРЕСА_1 .

На вказаній підставі, керуючись ст.ст. 197-200, 331 та 370-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання та реєстрації по АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати вказане вище житло цілодобово та зобов`язати його:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування із особами, що мають статус потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали - два місяці з дня її постановлення до 01.10.2020 року включно.

У разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого - Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілим, а також направити до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Про день наступного судового засідання повідомити прокурора, викликати обвинуваченого та його захисника, потерпілих та їх представників, а також свідків за клопотанням сторін.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1