Справа № 158/162/21
Провадження № 1-кп/0158/72/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000638 від 16.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця с. Познань, Рокитнівського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсыонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, начальник сектору реагування та поліцейський Головного управління Національної поліції у Волинській області, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, отримали табельну вогнепальну зброю, спеціальні засоби та згідно розстановки сил та засобів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області з 08 год. 00 хв. 16.10.2020 року до 08 год. 00 хв. 17.10.2020 року , затвердженого 16.10.2020 року начальником Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, виконували свої службові обов`язки, зокрема щодо забезпечення контролю за дотриманням водіями правил безпеки дорожнього руху по маршруту «Клевер - 12», а саме: поліцейський сектору реагування патрульної поліції №1 Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капрал поліції ОСОБА_5 (відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України у Волинській області № 223 о/с від 07.08.2018 року ОСОБА_5 було призначено на посаду поліцейського СРПП № 1 Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0056561), начальник сектору реагування патрульної поліції № 4 Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_6 (відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України у Волинській області № 293 о/с від 25.09.2020 ОСОБА_6 було призначено на посаду начальника СРПП № 4 Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0056136), знаходилися на автомобільній дорозі сполученням Журавичі-Берестяни неподалік с. Берестяни, Ківерцівського району, Волинської області.

16.10.2020 року о 18 год. 05 хв. поліцейським ОСОБА_5 , який відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області № 6762 від 23.08.2019, п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим, вона є службовою особою, було зупинено транспортний засіб марки «Ford Connect» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_7 за порушення правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом із причепом у якому режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу, а також керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки.

За результатами даної перевірки капралом поліції ОСОБА_5 було прийнято рішення про складання постанови про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 121 ч. 5, ст. 121 ч.1 КУпАП, про що вказаному водію доведено до відому та роз`яснено про можливість ознайомлення з її змістом.

Після цього, о 18 год. 15 хв. 16.10.2020 року пасажир автомобіля марки «Ford Connect», ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні службового автомобіля марки «Renault» моделі «Dokker», з відповідними розпізнавальними знаками Національної поліції, номерний знак НОМЕР_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання та надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме: капралу поліції ОСОБА_5 , який на той час знаходилися на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля, за не притягнення до адміністративної відповідальності його сина ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що зазначений працівник поліції є особою, яка постійно здійснює функції представника влади - службовою особою, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди та надав неправомірну вигоду у виді грошових коштів, а саме: п`яти грошових купюр номіналом 50 гривень, серії СК 7638228, СН 1730193, СУ 0214952, УР 5726250, ТУ 9061670 та однієї грошової купюри номіналом 100 гривень, серії КУ 424023 на загальну суму 350 гривень, капралу поліції ОСОБА_5 поклавши їх на переднє праве пасажирське сидіння за невчинення відносно його сина дій, з використанням наданої ним влади, а саме: за невинесення постанови та непритягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 5, ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Проте, поліцейський ОСОБА_5 відмовився отримувати від ОСОБА_4 зазначену неправомірну вигоду. При цьому, поліцейським ОСОБА_5 було роз`яснено останньому про те, що його дії кваліфікуються як вчинення злочину, а саме: пропозиція надання та надання неправомірної вигоди та за них передбачена кримінальна відповідальність.

За вказаним фактом пропозиції надання та надання неправомірної вигоди службовій особі поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 1 Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 , керуючись чинним законодавством України, а саме: Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , повідомив про незаконні дії останнього на лінію диспетчерського центру «102».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення що він 16.10.2020 року о 18 год. 15 хв., перебуваючи у салоні службового автомобіля марки «Renault» моделі «Dokker», з відповідними розпізнавальними знаками Національної поліції, номерний знак НОМЕР_2 , за не притягнення до адміністративної відповідальності свого сина ОСОБА_7 , висловив пропозицію надання неправомірної вигоди та надав неправомірну вигоду працівнику поліції ОСОБА_5 у виді грошових коштів, на загальну суму 350 гривень, поклавши їх на переднє праве пасажирське сидіння за невчинення відносно його сина дій, з використанням наданої ним влади, а саме: за невинесення постанови та непритягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 5, ст. 121 ч. 1 КУпАП. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, котрі виразилися у пропозиції надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовими особами в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їм службового становища, а також у наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання, а також його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання за санкцією статті у виді штрафу.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Судові витрати по справі відсутні.

Арешт майна, накладений на підставі слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2020 року скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до грошових коштів, які є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт майна, накладений на підставі слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2020 року скасувати.

Речові докази по справі :

- DVD-R диск з відео записом з камери патрульного наряду Клевер-12 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України грошові кошти, а саме п`ять грошових купюр номіналом 50 гривень серії СК 7638228, СН 1730193, СУ 0214952, УР 5726250, ТУ 9061670 та одна грошова купюра номіналом 100 гривень, серії КУ 424023, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1