Справа № 487/7909/20
Провадження № 1-кс/487/461/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001245 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурор відділу Миколаївської Обласної прокуратури ОСОБА_5 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 26.12.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 звернувся із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 28.12.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме узбіччя автодороги М-14 «Одеса Мелітополь - Новоазовськ» у с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області, з метою забезпечення збереження як речових доказів грошові купюри номіналом 100 гривень, серією МР1825887 та номіналом 200 гривень, серією УР 1849889. Визначити місцем зберігання арештованого майна в матеріалах кримінального провадження № 0001245 від 26.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставою звернення стало те, що зазначене майно є речовими доказами та має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій і набуте кримінально протравним шляхом.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2020, приблизно о 17:00, працівники УПП в Миколаївській області, перебуваючи на стаціонарному посту в с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області (автодорога М-14 «Одеса Мелітополь Новоазовськ» вимагали та отримали неправомірну вигоду у розмірі 300 гривень від ОСОБА_6 за не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до розстановки сил та нарядів 26.12.2020 службу на стаціонарному посту «Коблево» на службовому автомобілі «Тойота Пріус» д.н. НОМЕР_1 в складі екіпажу несли інспектори взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Приблизно о 17:00, ними було зупинено автомобіль марки «Фольксваген Гольф» з іноземною реєстрацією під керуванням ОСОБА_6 , та під час перевірки документів, виявилось, що в останнього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів та за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектори вимагали та отримали від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 300 гривень.

Отримавши неправомірну вигоду у розмірі 300 гривень та дізнавшись, що їх протиправні дії друзі ОСОБА_6 фіксують вказані обставини, вказані грошові кошти працівники поліції викинули на узбіччя автодороги.

26.12.2020 проведено огляд місця події, а саме узбіччя автодороги М-14 «Одеса Мелітополь Новоазовськ» та під час огляду виявлено та вилучено грошові купюри номіналом 100 гривень, серією МР1825887 та номіналом 200 гривень, серією УР 1849889, які поміщені до сейф-пакету № ЕХР0251865. Під час проведення огляду місця події ОСОБА_6 пояснив, що саме ці грошові купюри він передав працівникам поліції.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001245 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.12.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме узбіччя автодороги М-14 «Одеса Мелітополь - Новоазовськ» у с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області, з метою забезпечення збереження як речових доказів грошові купюри номіналом 100 гривень, серією МР1825887 та номіналом 200 гривень, серією УР 1849889, визначивши місцем зберігання арештованого майна матеріали кримінального провадження № 0001245 від 26.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1