Дата документу 28.08.2020 Справа № 554/7943/20
У Х В А Л А

іменем України

28 серпня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , погодженого прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітан юстиції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за № 0000521 від 09.04.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,військовослужбовця військової служби за контрактом, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 355 (по стройовій частині) від 29 грудня 2016 року, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2 (по стройовій частині) від 02 січня 2019 року, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія 3 відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог

ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

27 серпня 2019 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

27 серпня 2020 року, солдата ОСОБА_4 було затримано в порядку

ст. 208 КПК України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 27серпня 2019 року солдат ОСОБА_4 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 27 серпня 2020 року.

ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду (крім воєнного стану), військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

27 серпня 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, застосуваннязапобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання ОСОБА_4 виконання покладених на нього обов`язків.

ОСОБА_4 зобов`язаний, відповідно до вимог контракту, в службовий час, та понад встановлений службовий час в період військових навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді перебувати в розташуванні військової частини НОМЕР_1 та виконувати свої службові обов`язки за посадою, а також особливі обов`язки визначені статутами Збройних Сил України. В зв`язку із чим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить виконання останнім службових обов`язків а також дотримання інших вимог контракту про проходження військової служби.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти злочин, в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Беручи до увагу, що органом досудового розслідування встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семироків, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні та просив клопотання задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 з клопотанням не погодилися, заперечували проти клопотання, просили суд застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ,
та іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності, містять відомості фактів та обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
27 серпня 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Проаналізувавши доводи прокурора, покладені в основу обґрунтування обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України знайшли своє підтвердження, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , обізнаний про покарання, яке йому загрожує і вказує на те, що він може свідомо з цього приводу уникати відповідальності за скоєння ним кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний розуміючи те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст.178 КПК України крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, так і особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі до семи років та у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, а повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Судом враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, який працює за договором, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Крім цього, у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та залишив військову частину у зв`язку з хворобою дитини.

Частиною 4 ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

Тому, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, перебування на утриманні неповнолітніх дітей, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, ураховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, суд приходить до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який достатньою мірою забезпечить виконання завдання досудового розслідування та буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню, а до підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати домашній арешт в нічний час доби, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 183, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,на 2 (два) місяці в межах строку досудового розслідування, без застосування електронних засобів контролю із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язати підозрюваного з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання та роботи, утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України (за наявності).

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31.08.2020 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1