Справа № 149/458/20
Провадження №1-кп/149/85/20
Номер рядка звіту 238
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

27.07.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Хмільницької міської ради ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження № 0000062 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, студента 2-го курсу Хмільницького аграрного центру професійно-технічної освіти, не одруженого, раніше не судимого,-

за ч. 2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дяківці Літинського району Вінницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

за ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2020 близько 18:00 ОСОБА_7 разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля приміщення кафе «Вікторія» у АДРЕСА_4 , побачили раніше незнайомого їм громадянина ОСОБА_8 , що в цей час вийшов із зазначеного закладу, та використовуючи незначний привід вчинили суперечку із останнім, під час якої безпричинно почали виражатись на його адресу нецензурною лайкою.

Під час суперечки ОСОБА_7 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, загальноприйняті норми і правила поведінки та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, незважаючи на те, що знаходиться в громадському місці, безпричинно схопив ОСОБА_8 за верхній одяг та почав його шарпати.

У свою чергу ОСОБА_4 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, загальноприйняті норми і правила поведінки та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, незважаючи на те, що знаходиться в громадському місці, підійшов до ОСОБА_8 та безпричинно завдав йому три удари кулаком правої руки в область обличчя.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні хуліганські дії, направлені на безпричинне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , завдав останньому близько чотирьох ударів кулаком лівої руки в область обличчя та голови, повалив потерпілого на землю та спричинив близько трьох ударів кулаками рук в область обличчя.

У свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, направлені на безпричинне заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився у лежачому положенні на землі, та завдав йому декілька ударів кулаками рук в область обличчя, спини та тулуба.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження:

- у вигляді рани на голові, яка відповідно до висновку експерта № 6 від 21.02.2020 належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день);

- у вигляді синців на голові та тулубі, крововиливів в слизові оболонки губ, які відповідно до висновку експерта № 6 від 21.02.2020 належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні, в присутності захисника ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_5 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно в лютому 2020 року перебував разом із ОСОБА_7 в кафе «Вікторія», що в місті Хмільник, де вживали алкогольні напої. Між ними і потерпілим виник конфлікт, в результаті чого він разом із ОСОБА_7 нанесли йому тілесні ушкодження, які зазначені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється, просить суд не притягувати його до кримінальної відповідальності

З метою встановлення умов життя та виховання неповнолітнього, було допитано його законного представника ОСОБА_5 , яка вказала, що її син як дома, так і в училищі характеризується позитивно, від сторонніх осіб на нього нарікань не надходило, до адміністративної відповідальності він не притягувався. Просить передати сина під її нагляд, вказуючи про здатність здійснювати над ним контроль.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що в лютому 2020 року він перебував із ОСОБА_4 в кафе "Вікторія", де вживали алкогольні напої. У вечірню пору доби в кафе зайшов потерпілий, з яким у нього виник конфлікт з приводу не закритих вхідних дверей. В ході розмови він наніс потерпілому тілесні ушкодження та в подальшому підбіг ОСОБА_4 , який також почав бити потерпілого. В скоєному розкаюється, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі, та просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання, яка була б пов`язана із позбавленням волі та дати можливість йому виправитись.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що в лютому 2020 року о 16:00 год. прийшов в кафе «Вікторія», що в м. Хмільник купити сигарети. В даному приміщенні перебували обвинувачені, які голосно спілкувалися. Він зробив їм зауваження. В подальшому ОСОБА_7 відкрив вхідні двері та він сказав їх закрити. Між ними виник конфлікт, обвинувачений ОСОБА_7 почав його шарпати за одяг, натягнув йому куртку на голову та вони впали на землю. В цей час підбіг ОСОБА_4 та почав його бити кулаками по голові. Удари обвинувачені наносили хаотично по всьому тілі. В подальшому обвинувачені пішли та було викликано працівників поліції. Щодо міри покарання, то просить суд не застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 сувору міру покарання і не позбавляти його волі та не заперечує щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що в лютому 2020 року вона перебувала із своїми знайомими в кафе «Вікторія» де пили каву. В даному приміщенні перебували і обвинувачені, які вживали алкогольні напої. Через деякий час в приміщення кафе зайшов потерпілий та зробив обвинуваченим зауваження, оскільки останні голосно говорили. Між обвинуваченими та потерпілим виник конфлікт. Вони вийшли на вулицю та ОСОБА_7 вдарив потерпілого, а в подальшому підбіг ОСОБА_4 та почав разом із ОСОБА_7 бити його. Вона намагалася їх розборонити, однак їй це не вдалося та вона викликала працівників поліції. Вказала, що у потерпілого були наявні тілесні ушкодження на животі, спині та розбита брова.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що в лютому 2020 року вона знаходилась в кафе «Вікторія» разом із своїми знайомими та пили каву. Обвинувачені також перебували в даному кафе і вживали алкогольні напої. Протягом певного періоду часу до приміщення вказаного закладу зайшов потерпілий та зробив обвинуваченим зауваження з приводу їхньої гучної розмови. ОСОБА_7 із потерпілим вийшли на вулицю, та обвинувачений ОСОБА_7 вдарив потерпілого. В подальшому до потерпілого підбіг обвинувачений ОСОБА_4 та разом із ОСОБА_7 почали бити його. Вона намагалася їх розборонити, однак їй це не вдалося та в подальшому приїхали працівники поліції, які відібрали в неї пояснення. Вказала, що у потерпілого була розбита брова.

Крім показів обвинувачених, потерпілого та свідків, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме:

-Витягом з ЄРДР від 02.02.2020 року та протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2020 року, відповідно до яких 02.02.2020 року до Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_8 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які 02.02.2020 року о 18:00 год., перебуваючи поруч з кафе-бар «Вікторія», що у м. Хмільник, в ході виниклої ситуації, спричинили заявнику тілесні ушкодження.; (а.с.115-116)

-довідкою КНП «Хмільницька ЦРЛ» від 02.02.2020 року та висновком експерта № 6 від 21.02.2020 року, відповідно до яких у ОСОБА_8 , було виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани на голові, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні. Також у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та тулубі, крововиливів в слизові оболонки губ, які належать до легких тілесних ушкоджень та виникли від дії твердого предмета (удару) чи співударянням об такий, можливо 02.02.2020 року.; (а.с.117-118)

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Суд кваліфікує дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроваджувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання є: щире каяття; вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання є: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, те що він скоїв злочин будучи неповнолітнім та в стані алкогольного сп`яніння, відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, в скоєному розкаюється, суд також враховує умови проживання та виховання неповнолітнього обвинуваченого, який виховується у повноцінній сім"ї.

Також, суд враховує досудову доповідь Любарського районного відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення. Суд вказує на те, що прокурор зазначила, що обвинуваченого можливо передати під нагляд матері.

Відповідно до п. 16 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ у кримінальних справах "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17, перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ч.1 ст.97 КК та ч.3 ст.497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Беручи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання про можливість застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

При цьому, суд зазначає, що рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому, системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного санкцією статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.

Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчинені злочину , керуючись ст. 105 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроваджувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання є: щире каяття.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, та те, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, потерпілий не наполягає на призначенні суворої міри покарання, яка пов`язана із позбавленням волі.

Також, суд враховує досудову доповідь Літинського районного відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, є нетяжким злочином.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 можливе призначення йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, з покладанням на нього обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених не обиралися та немає підстав для їх обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 370, 371, 374, 395 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Визнати винним неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття., а також у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, тобто заборонити після 21:00 год. і до 06:00 год. перебувати поза межами свого помешкання та відвідувати розважальні заклади до досягнення повноліття.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік шість місяців не вчинить нового злочину.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1