Справа № 646/4533/20
№ провадження 1-кп/646/798/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2020 м. Харків

Червонозавдський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора - ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
секретар судових засідань - ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 28.07.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин. У серпні 2017 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 за попередньою змовою зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_5 за грошову винагороду погодився стати формальним засновником підприємства, до уставної діяльності якого він не матиме жодного відношення, після чого поїхали до станції метро Проспект Гагаріна, де зустрілися з раніше невідомою ОСОБА_3 особою на ім`я ОСОБА_6 . 08 серпня 2017 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 разом з особами на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного наміру прибули до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за вказівкою особи на ім`я ОСОБА_6 надав останньому свій паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків, після чого засвідчив своїм підписом наданий особою на ім`я ОСОБА_6 документ довіреність від 08 серпня 2017 року, якою уповноважив ОСОБА_8 бути його представником у будь-яких державних установах та яку потім передав особі на ім`я ОСОБА_6 . Після підписання вказаної довіреності ОСОБА_3 отримав від особи на ім`я ОСОБА_5 грошову винагороду у розмірі 400,00 гривень. На підставі вказаної довіреності ОСОБА_8 від імені ОСОБА_3 було придбано частку статутного капіталу ТОВ «Елвіс Компані», підписано протокол загальних зборів учасників вказаного товариства, відповідно до якого ОСОБА_3 призначено на посаду директора ТОВ «Елвіс Компані». 29 вересня 2017 року особою на ім`я ОСОБА_9 до Центру надання адміністративних послуг у м. Суми було подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань, так відповідно до відомостей, зазначених у формі 3 реєстраційної картки, ОСОБА_3 став засновником та директором ТОВ «Співдружність підрозділів та ветеранів ДРА (попередня назва ТОВ «Елвіс Компані»).
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України як пособництво за попередньою змовою групою осіб у внесенні в документ, який відповідно до закону подається для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.
У ході підготовчого судового засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити у звязку з цим провадження у справі, винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення визнав у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні вважав наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з обвинувальним актом обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, 08 серпня 2017 року.
Слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Відповідно до положень ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно з п.1 та 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Санкція ч.2 ст.205-1 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Згідно з положеннями ст.12 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII) кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.205-1 КК України (в редакції Закону України №642-VII від 10.10.2013) відноситься до кримінального проступку.
Відповідно до положень ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діє на час розгляду клопотання.
Положеннями ч.1 ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Шляхом опитування учасників судового провадження судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання пред`явленого йому обвинувачення та правову кваліфікацію його дій за ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а відтак, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою.
Отже, діяння, які поставлено обвинуваченому ОСОБА_3 у провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.
Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, то суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.
Враховуючи, що з дня вчинення овбинуваченим ОСОБА_3 злочину, вчинення якого йому інкримінується, минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0000067 від 28.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1