провадження № 274/6158/20
провадження № 1-в/0274/759/20
УХВАЛА
Іменем України
19.10.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за клопотанням державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про приведення вироку Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року у відповідність до вимог закону № 2617-VШ від 22.11.18 щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунівка Кобеляцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 15.03.99 за ст.ст. 81 ч. 4, 42 ч. 3 КК України 1960 року до 6 років 2 місяців позбавлення волі; 2) 21.06.05 за ст.ст. 152 ч. 3, 15 ч. 2, 153 ч. 2, 70, 71 КК України до 7 років 7 днів позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 засуджений 29 липня 2014 року Апеляційним судом Полтавської області за ст.ст. 115 ч. 2 п. 2, 185 ч. 1, 70 ч. 1 КК України на 14 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.03.16 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.12.12 до 29.07.14.

Початок строку відбування покарання: 09.12.12; кінець строку: 21.04.25.

Начальник ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" звернувся в суд з клопотанням про приведення вироку Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VШ, яким внесено зміни до ч. 2 ст. 309 КК України. В судове засідання представник ДУ ""Бердичівська виправна колонія (№ 70)", засуджений, прокурор не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлені, клопочуть про розгляд справи без їхньої участі. Суд не визнає явки засудженого, представника виправної колонії та прокурора в судове засідання обов`язковими, тому вважає можливим розглянути провадження у їхню відсутність.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 1 ст.185 КК України, а саме, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, що діє з 01.07.20, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вироком Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року дії засудженого ОСОБА_3 судом кваліфіковані, в тому числі, за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна та за ч. 1 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення вола на строк 2 (два) роки.

Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі за ст. 185 КК України, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_3 визначається строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки.

Беручи до уваги, що відповідно до вироку від 29.07.14 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (призначене за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України покарання поглинуло покарання за ч. 1 ст. 185 КК України) ОСОБА_3 остаточно визначено покарання у виді 14 років позбавлення волі, пом`якшення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України жодним чином не впливає на остаточно визначене ОСОБА_3 цим вироком суду покарання.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.

Привести вирок Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та за ч. 1 ст. 185 КК України (в ред. від 22.11.18).
Призначену вироком Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року засудженому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки знизити до максимальної межі покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в ред. від 22.11.18), а саме до обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

В решті вирок залишити без змін.

Остаточне покарання ОСОБА_3 визначено вироком Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1