Справа № 317/1901/20
Провадження № 1-кп/317/352/2020
ВИРОК
Іменем України

30 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Запорізького районного суду Запорізької області кримінальне провадження за кримінальним проступком відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Сніжне Донецької області, громадянина україни, українця, освіта середня, офіційно працевлаштованого на посаді слюсаря ПАТ "Запоріжсталь", одруженого (зі слів), проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч 1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16 травня 2020 року приблизно о 09 год 30 хв, ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, перебуваючи біля торгівельного центру ПрАТ "Нова Лінія", розташованого за юридичною адресою Запорізька область Запорізький район с.Нове Запоріжжя вул.Нікопольське шосе, 1-г (фактичне місце знаходження м.Запоріжжя вул.Нікопольське шосе, 1-г (на землях Долинської сільської ради), на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій навколо-очній ділянці, в ділянці перенісся зліва, садна в ділянці перенісся зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта № 592 від 29 травня 2020 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 свою провину в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 надаючи первісні покази в судовому засіданні визнав повністю. Але згодом змінив своє ставлення до скоєного та став надавати інші пояснення.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за ознаками спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_5 суду пояснив, що провину в тому, що наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження визнає, але заперечував, що наніс умисно удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, а визнав, що вдарив долонею злегка доторкнувшись. Від такого удару не можливо було би спричинити такі тілесні ушкодження, які йому інкримінують.

Щодо обставин скоєння правопорушення пояснив, що 16 травня 2020 року він повертався з дружиною на автомобілі. Автомобіль у обвинуваченого невеликої потужності. Потерпілий їхав з ОСОБА_5 в одному напрямку, але на його думку дуже медленно, та заважав на дорозі. На думку ОСОБА_5 створив декілька разів аварійну ситуацію на дорозі. ОСОБА_5 вирішив наздогнати ОСОБА_4 . Наздогнав на парковці біля ТЦ "Нова лінія". Припаркувавшись біля автомобіля ОСОБА_4 , вийшов та вирішив задати йому запитання. Спочатку з*ясовував, чи один він на дорозі. Йому відповіли грубо. Вся розмова супроводжувалася нецензурною лайкою. ОСОБА_5 зазначив, що йому стало образливо і він продовжив з*ясування обставин. Потерпілий бив його по руках, фотографував автомобіль. А тому ОСОБА_5 не втримався та наніс один удар долонею по обличчю потерпілого. Кулаком не бив. Приїхали поліція та швидка допомога. Він нікуди не тікав, давав покази. Не вважає за необхідне вибачатися.

Суд прийшов до висновку про необхідність розгляду провадження з дослідженням доказів в повному обсязі.

Суд, проаналізувавши покази всіх учасників судового розгляду, обвинуваченого, потерпілого, свідків, співставивши їх з письмовими доказами, приходить до висновку, що провина ОСОБА_5 в скоєнні проступку є доведеною, а зміна ним показань у порівнянні з досудовим розслідуванням є лише способом уникнути відповідальності та зменшити свою роль у скоєному.

Провина ОСОБА_5 повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , що пояснив, що 16.05.2020 року, приблизно о 09-00 годині він з дому направлявся до ТЦ "Нова лінія". Прибувши до торгівельного центру, він припаркувався на своєму автомобілі "Опель Омега" на місцях для інвалідів, оскільки є інвалідом та вийшов з автомобіля. В цей час до нього, близько 9-20 год підійшов раніше не знайомий йому чоловік та став в грубій формі виказувати своє невдоволення з приводу того, що під час руху по напрямку до зупинки громадського транспорту "Нікопольське шосе" на підйомі він двічі створив аварійну для нього ситуацію керуючи транспортним засобом. На зазначені претензії ОСОБА_4 відповів, що необхідно бути уважнішим на дорозі. ОСОБА_5 став виказувати на адресу ОСОБА_4 погрози застосування насильством та провокувати на нанесення удару, після чого ОСОБА_5 однак наніс ОСОБА_4 один удар правою рукою в ліву частину обличчя. Вони стояли один до одного обличчям на відстані приблизно 40 см. ОСОБА_5 наніс один удар правою рукою кулаком в обличчя надбрівної частини під час якого рука сприснула та удар також прийшовся у область носу, від якого у ОСОБА_4 пішла кров. Після чого ОСОБА_6 більше не наносив ударів.

Від цього удару ОСОБА_4 ледь не впав, обперся об сітку загорожі. Після чого витер обличчя від крові та став телефонувати до поліції. В цей час ОСОБА_5 намагався вирвати з рук мобільний телефон, стали збиратися люди.

На відшкодуванні моральної та матеріальної шкоди не наполягав.

ОСОБА_4 також зазначив, що при призначенні покарання покладається на думку суду, але вважає, що покарання повинно бути невідворотнім, оскільки до часу розгляду справи ОСОБА_5 не вибачився, в ході пригоди виказував дуже образливі висловлювання та погрози.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_7 , яка є дружиною ОСОБА_5 (зі слів) та була очевидицею події. В травні 2020 року (точну дату не пам`ятає) вона разом з ОСОБА_5 їхала в його автомобілі. На дорозі для ОСОБА_5 на її та думку ОСОБА_5 невідомий чоловік створив аварійну ситуацію. Тому вони вирішили розібратися з ним. ОСОБА_5 підїхав на парковку ТЦ "Нова лінія", де стояв автомобіль невідомого, припаркувався рядом, відкрив вікно, вийшов з автомобіля та постукав в скло незнайомця. Невідомий чоловік не бажав спілкуватися. Тоді ОСОБА_5 став висловлювати свої претензії з приводу ситуації на дорозі. Чоловіки стали нецензурно лаятися. Потерпілий, на думку ОСОБА_8 провокував ОСОБА_5 . ОСОБА_5 легенько долонею його вдарив. Якою рукою нанесено удар не пам`ятає. Вона вийшла з автомобіля та стала між чоловіками. Крові у потерпілого вона не бачила, як наніс собі пошкодження потерпілий не знає.

Судом також були допитані в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які повідомили, що вони працюють в охороні ТЦ "Нова Лінія", та були свідками події на парковці біля магазину.

Подія відбувалася приблизно о 10 ранку. ОСОБА_10 , перебуваючи в кімнаті відеоспостреження побачив наявність людей на парковці, почув сварку. Він зайшов до прохідної, покликав з собою охоронця ОСОБА_9 і вони підійшли до місця події. У потерпілого, який стояв біля паркану, носом йшла кров. В декількох метрах від нього стояв обвинувачений. Саму бійку вони не бачили. Обвинувачений висловлював претензії потерпілому з того приводу, що у них трапився конфлікт на дорозі, пояснював це все потерпілому нецензурною лайкою. Потерпілий попросив викликати поліцію. Вони виконали прохання, через 30-40 хвилин приїхав наряд поліції та швидка допомога.

ОСОБА_10 потім разом з ОСОБА_9 переглянули відеоархів записів і тоді вже побачили, що обвинувачений почав спілкуватися з потерпілим на підвищених тонах. ОСОБА_10 вказав, що потерпілий спробував зафільмувати дії обвинуваченого на мобільний телефон, зняти номер автомобіля. Обвинувачений відштовхував руку потерпілого з телефоном. Свідок ОСОБА_9 пояснив, що на його думку на запису зображено, що потерпілий замахувався на обвинуваченого. Свідки одностайно вказали, що обвинувачений ударив потерпілого, наносив удар кулаком. На обличчі потерпілого була кров.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Провина ОСОБА_5 підтверджена також дослідженими письмовими доказами, а саме: протоколом огляду відеозапису від 08.07.2020 року, відеозаписом з камери відеоспостереження, відповідно до якого 16.05.2020 року подія відбувалася перед головним входом в торгівельний центр, де розташована паркувальна частина, а саме встановлені в ряди транспортні засоби. З лівого входу встановлені транспортні засоби, поблизу огорожі. Між транспортними засобами розмовляють дві особи один чоловік віком приблизно 60 років, другий чоловік приблизно 30-40 років. Під час розмови чоловіки емоційні. Молодий чоловік штовхає літнього чоловіка в спину, від чого останній робить швидкий крок, після чого намагається піти, але молодий чоловік наздоганяє його, при цьому щось емоційно виказуючи. Особи повертаються обличчям один до одного на відстані приблизно 1 м. Літній чоловік зупинився спиною біля огорожі. Під час розмови, літній чоловік, що є нижчим за молодого, щось відповідає, а молодий чоловік спричиняє удар правою рукою в область обличчя зліва літньому. Після чого потерпілий відійшов в бік, але молодий чоловік наблизився та знов спричинив один удар особі в обличчя. Від удару літній чоловік зробив крок назад. Під час події до них наблизилась жінка, та відвела молодого чоловіка у бік, та сторонні особи припинили подальші дії. (а.с. 31-33).

Згідно з висновком експерта № 592 від 05.06.2020 року у ОСОБА_4 були виявлені синці в лівій навколо-очній ділянці, в ділянці перенісся зліва, садно в ділянці перенісся зліва що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Враховуючи локалізацію, кількість та взаємо розташування наявних ушкоджень у ОСОБА_4 йому, було нанесено не менше 2-х травматичних впливів. Давність утворення не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи. (а.с.35-36).

Згідно з висновком експерта № 321/к від 08.07.2020 року зважаючи на загальний збіг за характером, кількістю та локалізацією виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 із вказаною зоною травматичного впливу та характером травмуючого предмета, виникнення виявленого тілесного ушкодження у постраждалого не виключається за механізмом викладеним в протоколі допиту потерпілого від 29.05.2020 та в ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 11.06.2020 року.(а.с.37-40).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 11.06.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_4 повністю знайшли підтвердження викладені учасниками події обставини. (а.с.42-45). Диск відеозапису (а.с.61)

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив, правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень ст.86 КПК України вважає їх допустимими.

Під час судового розгляду суд дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" п.43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі "Варенцов проти України" п.86).

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень ст.65 КК України. А саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним проступку, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліку у наркологічному диспансері та у психіатра не перебуває), думку потерпілого щодо призначення покарання, характеризуючі особистість обвинуваченого який на час розгляду справи має постійне місце реєстрації та проживання, відомостей з місця проживання або працевлаштування, як характеризуючих на надавав.

Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Суд не приймає як пом`якшуючу обставину, що визначена в обвинувальному акті щире каяття, оскільки на час розгляду справи в суді такого каяття не було. Особа свідомо висловлювала думку, що вважає свої дії вірними.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 конкретні обставини кримінального провадження та тяжкість скоєного, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що для виправлення та перевиховування останнього слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_4 не було заявлено цивільний позов.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Але, враховуючи, що процесуальні витрати, не зазначені в обвинувальному акті тому суд не вирішує питання про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Запорізького районного суду ОСОБА_1