Справа № 191/343/21
Провадження № 1-кп/191/18/21
У Х В А Л А
іменем України

09 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0001300 від 13 грудня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Новомиколаївка, Новомиколаївського району, Запорізької області, громадянки України, українки, яка має середню освіту, не працюючої, не одруженої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001300 від 13 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду будучи обязанною про суворість покарання, а також може незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження їй строку тримання під вартою, оскільки перебуває у вагітному стані та не має можливості перебувати в умовах слідчого ізолятора. Крім того має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_7 2020 року народження.

Захисник ОСОБА_6 судовому засіданні заперечував, щодо продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Оскільки вважає, що обвинувачена не має наміру переховуватися від суду, впливати на свідків. Крім того зазначив що обвинувачена має 3 місяць вагітності, а також на утриманні в неї знаходиться троє малолітніх дітей, а також вона має матір пенсіонерку.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, підтримала позицію прокурора, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
У відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час розгляд кримінального провадження по суті не завершений.
Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Суддя враховує, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення, у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, суспільний інтерес, так як обвинувачується у спричиненні 12 ножових поранень, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, жорстокий характер вчинення злочину, а також що обвинувачена проживає в одному населеному пункті зі свідками злочину та потерпілою, які в своїй сукупності є достатніми вважати про продовження існування з боку обвинуваченої спроб вчинити дії, передбачені пп.1), 3), 4), 5) ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не допитані, обвинувачена, потерпіла, свідки, не досліджені речові та письмові докази. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
За сукупності таких обставин суд вважає що ризики, визначені ст.177 КПК України продовжують існувати, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченій раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , тому у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий арешт слід відмовити. Перебування обвинуваченої у стані вагітності та наявність у неї малолітніх дітей та матері пенсіонерки, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченій. Крім того стороною захисту не надано документів які б підтверджували неможливість подальшого перебування обвинуваченої ОСОБА_3 в умовах УВП № № 4.
Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченої в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченій термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, при цьому, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави.
Заперечень проти призначення обвинувального акту до судового розгляду від потерпілої, обвинуваченої та її захисника не надійшло.
Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинувачену, її захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.
Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.
Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.
Обвинуваченій було роз`яснено вимоги ч. 4 ст. 315 КПК України стосовно можливості заявити клопотання про розгляд даного кримінального провадження стосовно неї колегіально судом у складі трьох суддів. На, що обвинувачена заявила бажання розглядати кримінальне провадження відносно неї суддею одноособово.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального кодексу, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 317, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 09 квітня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 годину 15 хвилин 09 лютого 2020 року в залі судового засідання Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинувачену, захисника, потерпілу.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1