У Х В А Л А
іменем України
30.12.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Франківського ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова зі скаргою, поданою на підставі п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, стосовно невнесення органом досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що скаржником подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 06 жовтня 2020 р., в якій зазначено про перешкоджання членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області у здійсненні заявником адвокатської діяльності. Згідно вказаної заяви ОСОБА_3 просив орган досудового розслідування розпочати за викладеними фактами досудове розслідування за ч.2 ст.397 КК України, залучити його як потерпілого, надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, видати документ, який підтверджує внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві про злочин, а також надати відповідь на його заяву. Як стверджує скаржник, 30 листопада 2020 р. у Головному управлінні Національної поліції у Львівській області ним з`ясовано, що його заява про злочин скерована за підслідністю до Франківського ВП ГУНП у Львівській області, де цього ж дня він довідався, що за його заявою проведено перевірку і відомості про кримінальне правопорушення уповноваженою особою відділу поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, а за результатами перевірки складена довідка від 22 жовтня 2020 р., про яку йому стало відомо лише 02 грудня 2020 р. Скаржник вважає, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань суперечить положенням ст.214 КПК України, а тому, у поданій скарзі просить зобов`язати уповноважену особу Франківського ВП ГУНП у Львівській області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань наступні відомості за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме: час та дату надходження заяви потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові потерпілого; короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Додатково уточнив, що звертався із заявою від 06 жовтня 2020 р. про вчинене кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, однак, в подальшому подана заява органом досудового розслідування скеровувалась за підслідністю в ГУНП у Львівській області, а звідти до Франківського ВП ГУНП у Львівській області, де, в результаті, він і дізнався, що відомості про вчинений злочин не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання з`явився прокурор. Уповноважена особа Франківського ВП ГУНП у Львівській області, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. З урахуванням наведеного, керуючись ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарги можливо проводити за відсутності представника Франківського ВП ГУНП у Львівській області.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, вважаю, що подана скарга не підлягає задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, із заявою від 06 жовтня 2020 р. про вчинення щодо нього членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України. Дана заява Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, була скерована за підслідністю до ГУНП Львівській області, яким направлено її за територіальною підслідністю для проведення перевірки викладеної інформації і прийняття рішення до Франківського ВП ГУНП у Львівській області. Отримавши 20 жовтня 2020 р. вказану заяву, працівники Франківського ВП ГУНП у Львівській області проводили перевірку, за результатами якої складено довідку від 22 жовтня 2020 р. (ІТС ІПНП №23974 від 20 жовтня 2020 р.), згідно якої повідомлення про розгляд дисциплінарної справи, що мав відбутись 30 жовтня 2020 р. (вих. №325.326 від 28 вересня 2020 р.), надіслано Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури громадянину ОСОБА_3 без порушення термінів, у зв`язку з чим заявнику роз`яснено його право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 2 підрозділу 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 р., встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.7 підрозділу 2 розділу ІІ положення).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 зазначив, що подав заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину) від 06 жовтня 2020 р. у зв`язку із тим, що невідомі особи (члени КДКА Львівської області, адвокати або ж інші особи) після отримання ним виклику на засідання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області, яке мало відбутись 30 жовтня 2020 р., значну кількість разів телефонували на його мобільний номер телефону, як він вважає, щоб чинити на нього психологічний вплив, можливо, для того, щоб він на вказану дату не з`являвся на засідання комісії. Скаржник підтвердив, що долучена до матеріалів його скарги копія заяви про кримінальне правопорушення, оголошена слідчим суддею в судовому засіданні, є належною і саме з нею він звертався до органу досудового розслідування.

Однак, як слідує зі змісту заяви ОСОБА_3 від 06 жовтня 2020 р. (а.с.3-4), про обставини, на які він посилався в судовому засіданні, як на підставу звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, у такій заяві не зазначено. У ній викладено лише обставини отримання 06 жовтня 2020 р. листа Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області із повідомленням про призначене на 30 жовтня 2020 р. засідання комісії (а.с.3), а також описано рішення, які приймалися кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури щодо нього у 2016 р. (а.с.3, зворот).

За таких обставин, із змісту заяви ОСОБА_3 від 06 жовтня 2020 р. не вбачається відомостей, які могли б вказувати на вчинення кримінального правопорушення (злочину). У своїй заяві ОСОБА_3 зазначив, що звертається до органу досудового розслідування із проханням розпочати досудове розслідування і внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.397 КК України (втручання в діяльність захисника чи представника особи). Водночас його заява не містить посилання на факти, які б могли свідчити про наявність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України, тобто про вчинення діянь, описаних диспозицією вказаної норми кримінального закону.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок органу досудового розслідування щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) від 06 жовтня 2020 р., оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим.

Також в судовому засіданні прокурором надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001525 від 15 грудня 2020 р., з якого слідує, що уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 р. у справі №463/10865/20 зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України. За змістом ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 р., долученої за клопотанням учасників провадження до матеріалів справи, ОСОБА_3 звертався до органу досудового розслідування із заявою щодо телефонних погроз йому та членам його сім`ї. За відповідним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001525 від 15 грудня 2020 р.

Таким чином, підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає, оскільки така є необґрунтованою. Заява скаржника від 06 жовтня 2020 р. не містить наведених відомостей про вчиненя конкретного кримінального правопорушення, а з приводу обставин, наведених скаржником в судовому засіданні щодо телефонних погроз на його адресу відповідна заява про вчинення кримінального правопорушення внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно вищевказаної ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 р.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Франківського ВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про криімнальне правопорушення згідно його заяви від 06 жовтня 2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 р. ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали слідчого судді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1