Провадження № 1-кп/161/1172/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення обвинувального акту прокурору

21 жовтня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001335 від 16 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

представника третьої особи володільця майна ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області з прокуратури Волинської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2020 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні із додатками до судового розгляду, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 погоджувались із позицією прокурора щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, представник третьої особи володільця майна ОСОБА_10 у вирішенні даного питання покладався на розсуд суду, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_11 вказували, що виявлені недоліки обвинувального акту, на їхню думку, є не суттєві та можливо призначати судовий розгляд даного судового провадження, хоча дійсно відзначали, що порушено право на захист в частині некоректності формулювання обвинувачення, у зв`язку із чим надалі потрібно буде виправдати обвинувачених осіб, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їхні захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 просили повернути обвинувальний акт прокурору для усунення, у тому числі, виявлених недоліків, при цьому, захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту з додатками прокурору, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, зокрема, внаслідок некоректності пред`явленого обвинувачення та відповідно невірної кваліфікації дій обвинувачених, а саме замість ч. 4 ст. 187 КК України, за ч. 4 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні представником третьої особи володільця майна ОСОБА_10 подано клопотання про скасування арешту на майно - автомобіля, у зв`язку із його безпідставністю наладення.

Заслухавши думки та пояснення прокурора, потерпілих, представника потерпілого, представника третьої особи володільця майна, обвинувачених та їх захисників, вивчивши обвинувальний акт із додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з чим, клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору слід задовольнити, а в задоволенні клопотання представника третьої особи володільця майна про скасування арешту на майно відмовити, з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно з вимог п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Однак, вивченням обвинувального акту із додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України встановлено, що при його складенні слідчим та затвердженні прокурором не дотриманого вищевказаних вимог КПК України.

Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Всупереч вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті, відсутні будь - які відомості та анкетні дані щодо потерпілого ОСОБА_14 , хоча формулювання наведеного обвинувачення по епізоду розбою по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 та дані реєстру матеріалів досудового розслідування вказують про участь такої особи під час розслідування саме у такому статусі, та й завершення досудового розслідування, відкриття йому цих матеріалів в порядку ст.290 КПК України.

Крім того, прокурором не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, правова кваліфікація дій інкримінованого кримінального правопорушення не відповідає формулюванню обвинувачення, внаслідок некоректності пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 та відповідно невірної кваліфікації його дій, а саме замість ч. 4 ст. 187 КК України, підсумовуючи обвинувачення за епізодом розбою на потерпілу ОСОБА_7 зазначено кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 115 КК України.

Водночас формулюючи обвинувачення в обвинувальному акті за вищевказаним епізодом за ч. 4 ст. 187 КК України органом досудового розслідування не розкрито в повному об`ємі в порушення вимог ст. 91 КПК України вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме, в загальному зазначено різні види валют, якими заволоділи нападники, без кількісного їх еквіваленту, кожної окремо, як ї їх співвідношення до офіційного курсу валют Національного Банку України на день події, тощо.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається:1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Проте, всупереч вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту, прокурором долучено розписки про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування лише обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та невідомий диск без жодних ідентифікаційних позначень, проте в супровідному листі прокуратури Волинської області такий значиться, як диск з відеозаписом про відмову ОСОБА_3 від отримання таких документів.

Таким чином, в наданих суду матеріалах, відсутні будь - які підтверджені та об`єктивні дані про вручення під розписку прокурором даних документів обвинуваченому ОСОБА_3 та захисникам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , чим суттєво порушено їх гарантоване право на належний захист від висунутого обвинувачення.

Такі суттєві недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст.291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи.
Враховуючи те, що встановлено підстави для прийняття рішення визначеного п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, тому суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками слід повернути прокурору.

Оскільки, прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору, тому в задоволенні клопотання представника третьої особи володільця майна ОСОБА_10 про скасування арешту на майно слід відмовити, внаслідок передчасності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 31, 109, 110, 291, 293, 314, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити, а обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001335 від 16 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України із додатками повернути прокурору.

В задоволенні клопотання представника третьої особи володільця майна ОСОБА_10 про скасування арешту на майно - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено о 10 год. 00 хв. 22 жовтня 2020 року.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1