Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/697/20
Провадження по справі № 1-кп/281/124/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18.04.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топільня, Лугинського району, Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 18.04.2020 року близько 10 години, перебуваючи в с. Топільня, Лугинського району Житомирської області, вирішив зайти до місцевої мешканки ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши за вказаною адресою, ОСОБА_4 увійшов до будинку, та через деякий час, після розмови із ОСОБА_5 в нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 непомітно, зі спини підійшов до ОСОБА_5 , із застосуванням фізичної сили, яка не є небезпечною для життя чи здоров`я, схопив її за плечі, долаючи опір відвів до спальні кімнати, повалив на підлогу обличчям до низу та схопивши пальцями за обличчя змусив ОСОБА_5 віддати йому гаманець. Після чого ОСОБА_4 відкрито заволодівши гаманцем, обстежив його вміст та діставши звідти всі наявні грошові кошти, на загальну суму 60 грн., вийшов з будинку та разом з викраденими грошовими коштами зник в невідомому напрямку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, визнав у повному обсязі. Дав покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурор у повній мірі підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном 2 роки з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність. Просить обвинуваченого ОСОБА_4 не позбавляти волі, оскільки претензій до нього не має.

Враховуючи клопотання прокурора, думку обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами визнаються та не оспорюються, роз`яснивши їм наслідки такого визнання.

Суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, і вважає, що його вина у вчиненні даного злочину є доведеною у повному обсязі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (відповідно до вимоги про судимість), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (лист № 301 від 23.04.2020 року), за місцем проживання характеризується посередньо (характеристика № 342 від 23.04.2020 року), позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просить не позбавляти його волі, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному проваджені складену Лугинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України, згідно якої ризик вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий та ризик небезпеки його для суспільства оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Враховуючи думку прокурора та потерпілої про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення його волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання по речовим доказам вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 186 КК України, керуючись ст. 374 - 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: гаманець потерпілої ОСОБА_5 , який зберігається в КЗРД Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, повернути ОСОБА_5 ; зрізи нігтьових пластин з рук та змиви з рук потерпілої ОСОБА_5 , зразок крові потерпілої ОСОБА_5 , зрізи нігтьових пластин з рук та змиви з рук ОСОБА_4 , зразок крові ОСОБА_4 , які знаходяться в КЗРД Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 , прокурору.

Суддя: ОСОБА_1