печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000777 від 21 вересня 2020 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
07.10.2020 слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що Першим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 21.09.2020, щодо співробітників Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області та фізичних осіб, якими вимагається від громадянина неправомірна вигода в сумі близько 3,5 тисяч доларів США, за вирішення питання щодо не притягнення громадянина до кримінальної відповідальності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2020 ОСОБА_8 призначений на посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

З тексту клопотання слідує, що у вересні 2020 року, більш точна дата і час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_8 під час виконання сектором кримінальної поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, доручення слідчого СВ Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області від 27.08.2020 в рамках кримінального провадження стало відомо, про можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. У ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_9 за пособництва ОСОБА_3 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що у вересні 2020 року, більш точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел при особистій зустрічі із ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_3 в усній формі висунув ОСОБА_9 вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 3500 доларів США за не вжиття заходів до викриття можливої причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, що дозволить останньому уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_8 зазначив, що неправомірну вигоду необхідно буде передати йому через їх спільного знайомого ОСОБА_3 , на що ОСОБА_9 не бажаючи притягнення до кримінальної відповідальності вимушений був погодитись.

У клопотанні слідчим зазначено, що 01.10.2020 близько 15:00 годин ОСОБА_3 і ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, приїхали на зустріч з ОСОБА_9 в район будинку по АДРЕСА_1 . Під час спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_3 повідомили що ОСОБА_8 відповідно до доручення слідчого надано лише матеріали, які не містять обставин що можуть стати підставою для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності останнього та допит як свідка ОСОБА_9 у якому зафіксовано показання щодо його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, тобто ними виконано усі раніше обумовлені дії для одержання від ОСОБА_9 грошових коштів неправомірної вигоди в сумі 3500 доларів США, а також ОСОБА_8 підтверджено наміри одержати неправомірну вигоду в сумі 3500 доларів США через ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_8 і ОСОБА_3 вимагали надати їм частину обумовленої неправомірної вигоди, домовились про їх передачу наступного дня.

З матеріалів клопотання слідує, що 02.10.2020, ОСОБА_3 , реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел здійснюючи пособництво у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди перебуваючи по вулиці Горького у м.Умань, зустрівся з ОСОБА_9 та одержав від останнього грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США в якості частини раніше обумовленої суми неправомірної вигоди для ОСОБА_8 за вчинення дій до уникнення ОСОБА_9 кримінальної відповідальності.

05.10.2020 ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел прибули в район супермаркету «Епіцентр», що знаходиться за адресою: м.Умань, вулиця Київська, 27 на зустріч з ОСОБА_9 .

Під час зустрічі ОСОБА_8 знову повідомив, що ним відповідно до домовленості знищено усі можливі докази нібито причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення та вжито заходів до підозрюваного у справі, тобто ними виконано усі раніше обумовлені дії, а також ОСОБА_8 підтверджено намір одержати залишок суми неправомірної вигоди в сумі 2500 доларів США через ОСОБА_3 .

Одразу після цього на вимогу ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 грошові кошти в якості решти неправомірної вигоди в сумі 2500 доларів США. Безпосередньо після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів та його протиправна діяльність була припинена.

Таким чином, сторона обвинувачення зазначає, що наявні всі підстави підозрювати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи матеріали клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється в учиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто у пособництві в одержанні службовою особою, що займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема що ОСОБА_3 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування

- перебуваючи на волі, будучи колишнім працівником Національної поліції України (органів внутрішніх справ), маючи юридичну освіту, знаючи форми та методи як оперативно-розшукової так і слідчої діяльності, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої особисті зв`язки з працівниками у різних правоохоронних органах для незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 , який є заявником в даному кримінальному провадженні та свідком у кримінальному провадженні, яке перебуває в слідчому відділу Уманського ВП та за вчинення дій по якому ним було вчинено пособництво у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди;

- може вчинити дії, направлені на знищення, приховання або спотворення документів, речей, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на даний момент не встановлено місцезнаходження та не вилучені грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 в якості першої частини неправомірної вигоди;

- може перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід не по`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

05.10.2020 о 23 год. 25 хв. ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України

06.10.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 21.09.2020;

- матеріалами з виконання доручення слідчого УСБУ в Черкаській області;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.09.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.09.2020;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 02.10.2020;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 05.10.2020;

- протоколом затримання ОСОБА_3 від 05-06.10.2020;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 05.10.2020, 06.10.2020;

- протоколом обшуку у приміщенні Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 05-06.10.2020;

- протоколом обшуку автомобіля FORD FOCUS від 06.10.2020;

- протоколом огляду місця події, проведеного в районі ресторан-готелю «Слобода» на вул.Київська, 27 в м.Умань від 05.10.2020;

- витягом з наказу № 186 від 15.07.2020 про призначення ОСОБА_8 на посаду;

- посадовою інструкцією ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме що ОСОБА_3 одружений, має на утримання малолітню дитину, наявність у нього інвалідності ІІ групи, нагороджений держаними та відомчими нагородами, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000777, а саме до 07 грудня 2020 року включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000777, а саме до 07 грудня 2020 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні за вимогою, а також до слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні, та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

- утримуватися від спілкування віз працівниками Уманського УП ГУ НП в Черкаській області, слідком ОСОБА_9 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Звільнити підозрюваного з-під варти у залі суду.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1