Справа№751/5270/20
Провадження №1-в/751/252/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання,-

ВСТАНОВИВ :

До Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання.

У судовому засіданні засуджена та захисник клопотання підтримали, просили задовольнити.

У судовому засіданні представник ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» заперечив щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Вважає, що на даний час засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши захисника, засуджену, представника ДУ «Чернігівська виправна колонія №44», думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Так, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області вироком від 05 грудня 2018 року засудив ОСОБА_5 за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2013 та остаточно призначив до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Як вбачається з особової справи, засуджена відбуває покарання з 28.01.2019, кінець строку 28.02.2021.

По прибуттю до установи 07.03.2019 рішенням комісії розподілена до відділення СПС № 3, бригада 31, та працевлаштована до швейної майстерні при установі, відсоток особистого внеску був на задовільному рівні. Пропрацювала лише три місяці, розірвала договір та не виявляла бажання приймати участь у суспільно-корисній праці. На заходи виховного, пізнавального та розважального характеру, які проводяться в установі реагує задовільно, іноді приймає участь у підготовці, але не приймає участі у проведенні культурно-масових заходів.

Відповідно до характеристики адміністрації ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» ОСОБА_5 відбула встановлену частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, враховуючи те, що засуджена на протязі відбування покарання в установі характеризується негативно, допускала порушення встановленого порядку відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, також із засудженою двічі проводились бесіди профілактичного характеру, за весь період відбування покарання ставлення до праці засудженої також не є сумлінним, а також те, що засуджена має четверту судимість, раніше звільнялась двічі з іспитовим строком, один раз умовно-достроково та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, що свідчить про небажання засудженої вести правослухняний спосіб життя, у адміністрації установи немає впевненості у її подальшій правослухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Відповідно до психологічної характеристики від 27.08.2020 впевненості в самокерованій правослухняній поведінці засудженої без належного суворого контрою немає.

Відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для такого звільнення.

Також, суд враховує також стан здоров`я засудженої, але не вважає його визначальним при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України, застосування якої не ставиться в залежність від стану здоров`я засудженої особи.

Таким чином, суд, враховуючи всі докази в провадженні, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним, а отже в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1