Справа № 463/8873/20
Провадження № 1-кс/463/4898/20
У Х В А Л А

24 вересня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

директор ТзОВ «Мелвіс» ОСОБА_3 звернуся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 09.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000003 від 25.02.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.1 ст.375, ч.1 ст.384, ч.1 ст.383, ч.1 ст.366, ч.2 ст.365, ч.2 ст.372, ч.1 ст.367, ч.2 ст.384, ч.2 ст.367 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 09.09.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні ТзОВ «Мелвіс» потерпілою особою у кримінальному провадженні за № 0000003 від 25.02.2013 року. Копію даної постанови він отримав 15.09.2020 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ТзОВ «Мелвіс» особою, якій не завдано шкоди. Слідчим не враховано, що кримінальне провадження за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, було розпочато на підставі заяви ТзОВ «Мелвіс» від 20.03.2017 року № 793, а не на підставі заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 17.03.2013 року. Крім цього, в оскаржуваній постанові слідчим описано події, які стосуються іншого кримінального правопорушення та взято до уваги судові рішення, які не стосуються кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України і не спростовують факту завдання ТзОВ «Мелвіс» майнової шкоди у розмірі 10231054,79 гривень. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 09.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого вчинити дії, передбачені ч.2 ст.55 КПК України.
Представник скаржника в судове засідання не з`явився, разом з тим, подав заяву про розгляд скарги без участі представника ТзОВ «Мелвіс».
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 09.09.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ТзОВ «Мелвіс» потерпілою особою у кримінальному провадженні за № 0000003 від 25.02.2013 року.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ТзОВ «Мелвіс», а саме те, що на підставі заяви останнього було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а не на підставі заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 17.03.2013 року. Крім цього, в оскаржуваній постанові слідчим описано події, які стосуються іншого кримінального правопорушення та взято до уваги судові рішення, які не стосуються кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України і не спростовують факту завдання ТзОВ «Мелвіс» майнової шкоди у розмірі 10231054,79 гривень.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого від 09.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим слід скасувати.
Згідно з положеннями ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Беручи до уваги положення даної норми, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву директора ТзОВ «Мелвіс» ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження, як потерпілого та врахувати вимоги ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10.09.2020 року, якою скасована постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 31.08.2020 року.

Керуючись ст.ст.107, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 09.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000003 від 25.02.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.1 ст.375, ч.1 ст.384, ч.1 ст.383, ч.1 ст.366, ч.2 ст.365, ч.2 ст.372, ч.1 ст.367, ч.2 ст.384, ч.2 ст.367 КК України - скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 повторно розглянути заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» ОСОБА_3 від 07 вересня 2020 року про залучення як потерпілого до кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1