Справа №463/7528/20
Провадження №1-кс/463/4202/20
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, яка надійшла на адресу суду 14 серпня 2020 року, на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 24 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000800 від 14 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України. Просить визнати протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального правопорушення; скасувати описану вище постанову.
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що в даному кримінальному провадженні вважає себе потерпілим так як ним подану заяву про вчинення кримінального правопорушення, а тому він набув статусу потерпілого з моменту подання відповідної заяви. Крім того, вказує, що йому завдано матеріальної шкоди так як його звільнено з роботи, внаслідок чого він втратив засоби для існування, а також зазнав моральної шкоди.
В судове засідання скаржник не з`явився, від адвоката ОСОБА_5 , який представляє інтереси скаржника та діє на підставі договору від 27 травня 2020 року надійшло клопотання, відповідно до якого розгляд скарги просив проводити у його відсутності та скаржника, вимоги скарги задовольнити.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 24 липня 2020 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000800 від 14 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто встановлено, що слідчим розглянуто питання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такого винесено оскаржувану постанову.
З оскаржуваної постанови вбачається, що на момент винесення такої слідчим не встановлено обставин заподіяння ОСОБА_3 шкоди.
З копії заяви про вчинення кримінального правопорушення, долученої скаржником до матеріалів скарги, вбачається, що така також не містить будь-яких відомостей про заподіяння скаржнику шкоди. Крім того, в даній заяві ОСОБА_3 зазначено, що 25 травня 2020 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 йому було підкинуто біля Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП у Тернопільській області 300 доларів США. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що ст. 370 КК не охоплює випадки підкидання предмета нібито як неправомірної вигоди.
Під час судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаними вище кримінальним правопорушенням передбаченими ч. 2 ст. 370 КК України, станом на день розгляду скарги, ОСОБА_3 спричинена будь-яка шкода. Матеріали скарги не містять доказів протилежного і докази заподіяння будь-якої шкоди скаржником не надано і на момент розгляду скарги. Зазначення в самій скарзі про заподіяння матеріальної та моральної шкоди слідчим суддею не може бути взято до уваги, оскільки скаржником не надано жодного доказу, що про ці обставини ним було повідомлено слідчого на час винесення оскаржуваної постанови.
Отже, враховуючи наведене, постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 24 липня 2020 року правомірно відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000800 від 14 липня 2020 року.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Також слід звернути увагу, що слідчий суддя за наслідками розгляду скарги вправі прийняти рішення визначене статтею 307 КПК України, в переліку яких відсутнє визнання бездіяльності слідчого протиправною.
Керуючись вимогами ст.ст. 55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 24 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000800 від 14 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1