Справа № 459/3662/18
Провадження № 1-кп/459/103/2020
УХВАЛА

судового засідання

02 вересня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді Львівської області об`єднане кримінальне провадження №0001291, №0001222, №0001154, №0000072 та №0001774, №0001334 від 04.12.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що обставини, які були підставою для обрання такого, на даний час не відпали.
Захисник заперечив клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому із тримання під вартою на інший більш м`який. Вважає, що відсутні ризики, передбачені ч.2 ст.177 КПК України для застосування даного запобіжного заходу.
Обвинувачений просив в клопотанні прокурора відмовити та підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.
Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, востаннє ухвалою суду від 09.07.2020 строком на 60 діб до 06.09.2020 включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів і їх суспільну небезпечність, відсутність у такого соціально стримуючих факторів, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти цим ризикам.
Окрім цього, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання останнього в слідчому ізоляторі, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, майновий стан, розмір спричиненої шкоди, порушення обов`язків покладених на нього судом щодо обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вчинення нових правопорушень, наявність у провадженні Залізничного районного суду міста Львова іншого кримінального провадження відносно нього.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
При цьому наявні обставини, які перешкоджають завершенню розгляду даного провадження до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, так як по справі не завершено судове слідство.
Наведені обставини є винятковими для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд вважає, що прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є не достатнім для запобігання наведеним у клопотанні ризикам для гарантування належної поведінки обвинуваченого.
Тому, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 не слід визначати розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки він вчинив злочин із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 202, 331 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити. У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому - відмовити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31.10.2020 включно.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 7-ти діб з часу її проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1