Дата документу 26.08.2020 Справа № 323/1851/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1510/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №323/1851/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.187 КК України, по 29.09.2020 року включно, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що він страждає на ряд захворювань, у зв`язку з чим потребує лікування, яке не може бути забезпечено йому в умовах слідчого ізолятора. Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою в передостанній день закінчення даного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Оріхівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.187 КК.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд, задовольняючи дане клопотання, в ухвалі зазначив, що прокурор довів існування у даній справі ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, а тому для запобігання вказаним ризикам необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ґрунтуються на вказаних вимогах кримінального процесуального закону.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів. Перебуваючи на іспитовому строку в одному випадку та будучи звільненим з місць позбавлення волі умовно-достроково в іншому випадку, обвинувачений ОСОБА_7 знову вчиняв злочини.

У даній справі ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, в тому числі і особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності доводять існування у даній справі ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак суд першої інстанції, з`ясувавши і дослідивши всі обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, врахувавши характер і ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та дані про особу обвинуваченого, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, обґрунтовано продовжив строк тримання обвинуваченого під вартою, навівши в ухвалі мотиви прийнятого ним рішення.

Даних, які би унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять. Не було долучено таких даних і до апеляційної скарги обвинуваченого.

Та обставина, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою в передостанній день закінчення строку запобіжного заходу, не є безумовною підставою для скасування ухвали суду. Адже ч.3 ст.331 КПК зобов`язує суд незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4