Ухвала
про залишення скарги без руху
28 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 127/10611/18
провадження № 51- 1713 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, якою залишено без змін вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку, в тому числі з підстав невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, однак не зазначив конкретної вимоги до суду касаційної інстанції та не навів належних обґрунтувань щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення із вказаної підстави.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням прокурору строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно із положеннями ч.1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як вбачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, у скарзі прокурор не погоджується із рішеннями суду апеляційної інстанції, при цьому в резолютивній її частині просить призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції, не зазначивши конкретної вимоги щодо ухвали апеляційного суду, з урахуванням положень ст. 436 КПК, а саме щодо скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, прокурору необхідно уточнити свою вимогу в цій частині касаційної скарги, з урахуванням положень вказаної норми КПК.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.
При вирішенні питання про наявність визначеної положеннями ст. 438 КПК підстави - невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 414 КПК.
Як убачається із змісту скарги, прокурор просить переглянути ухвалу апеляційного суду з підстави невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, однак жодних обґрунтувань в цій частині не навів, а саме не зазначив, в чому полягає явна несправедливість через м`якість призначеного обвинуваченому покарання з огляду на його вид і розмір. На відсутність зазначених доводів та обґрунтувань прокурора у попередній розглянутій касаційній скарзі, Верховний Суд звертав увагу в своїй постанові від 10 грудня 2019 року, прийнятій в даному провадженні.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, якою залишено без змін вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3