ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-кп/818/405/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченої на вирок Київського районного суду м. Харкова від 08 07 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Петропалівки Богодухівського р-н Харківської області, громадянку України, заміжню, яка має доньку, 1999 року народження, з середньою освітою, не судима, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 240 год.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 10000 грн., витрати на лікування 2445 грн. 86 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

ОСОБА_7 визнана винною судом та засуджена за те, що вона 26 07 2016 приблизно о 05 год. 30 хв., знаходячись на ринку, поблизу торгового павільйону № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323-А, в ході сварки з раніше не знайомою їй ОСОБА_9 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, почала безпричинно хватати потерпілу за волосся, дряпати за руки та протягом хвилини нанесла останній близько 5-6 ударів правою рукою по тулубу та обличчю.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, скориставшись тим, що потерпіла нахилившись збирає з підлоги петрушку та укріп, які висипались з пакетів, ОСОБА_7 нанесла їй один удар кулаком правої руки в область лівої вилиці.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №5073-ая/16 від 20 09 2016 року були спричинені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, яка утворилася внаслідок ударної дії тупого твердого предмета, вірогідніше за все, з місцем прикладання сили відповідно до забоїв м`яких тканин голови та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6 днів, але не перевищує 3 тижнів, а також садно на тильній поверхні проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті, яке утворилося в результаті дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились, за механізмом тертя-ковзання та за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії обвинуваченої кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с.59-66).

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, прокурор подав апеляційну скаргу, яку в подальшому змінив та доповнив, просив оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та ч.5 ст.74 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Крім того, на вищевказаний вирок була подана апеляційна скарга обвинуваченою, в якій вона просила скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новим, яким виправдати її (а.с.73-76).

Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник обвинуваченої подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачена, узгодивши позицію із захисником, просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження щодо неї.

Прокурор підтримала доводи зміненої та доповненої апеляційної скарги сторони обвинувачення. Проте, у зв`язку з тим, що від захисника надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке підтримала і сама обвинувачена, прокурор просила апеляційнускаргу сторони обвинувачення із зміненими доводами та доповненнями задовольнити частково: вирок суду скасувати та звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з вищевказаних підстав.

Потерпілий та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченої та її захисника, їх думку щодо позиції опонента, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вимоги прокурора, обвинуваченої та її захисника, заявлені в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, - необхідно задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що апелянтами були змінені доводи раніше поданих апеляційних скарг, висновки суду відносно фактичних обставин справи не оспорюються учасниками, тому колегія суддів їх не перевіряє.

Надаючи оцінку вимогам прокурора, обвинуваченої та її захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Положенням п.2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_7 26 07 2016 року вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, який відповідно до класифікації, передбаченої ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Тобто, на день розгляду апеляційних скарг прокурора та обвинуваченої на вирок Київського районного суду м. Харкова від 08 07 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, минуло понад 3 роки з дня вчинення нею інкримінованого їй злочину.

Відповідно до положень ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням викладених обставин, а також положень ст.417 та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, обвинувачена звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, що також передбачено ч.5 ст.74 КК України, а дане кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 08 07 2019 року по справі щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченої, - задовольнити.

На підставі ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрити в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4