Провадження № 11-сс/811/33/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження за їх скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Львові та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Львові та зобов`язання до вчинення дій.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалуслідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 грудня 2020 року скасувати, клопотання, подане ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити та зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 прийняти відповідну постанову про проведення слідчих (розшукових) дій, зазначити в даній постанові строки виконання та які питання будуть розглянуті під час проведення слідчих (розшукових) дій.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 покликаються на те, що ними 29 липня 2020 року до ТУ ДБР у м. Львові було подано клопотання щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000023, яке розглядалося до 29 вересня 2020 року, та задовольнивши вказане клопотання, не винісши відповідної постанови, на їх переконання, було грубо порушено норми КПК України.
На їх думку, слідчим суддею не взято до уваги ч.2 ст.223 КПК України, адже відповідь слідчого ДБР це імітація роботи, а не дотримання норм КПК України.
В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 покликаються на те, що жодних повідомлень про судове засідання з Личаківського районного суду м.Львова вони не отримували, натомість копію оскаржуваного рішення отримали 29 грудня 2020 року.
Прокурор та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, останні у поданій апеляційній скарзі просили проводити апеляційний розгляд без їх участі.
З огляду на належне повідомлення учасників провадження про час та місце судового засідання, за відсутності відповідних клопотань, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали 29 грудня 2020 року, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.
Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положеннями наведеної норми кримінального процесуального закону визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_9 та слідчого 1-ого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_8 в частині невиконання та несвоєчасного реагування на подані ними клопотання. У поданій скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять встановити конкретні строки проведення слідчими Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові, слідчих (розшукових) дій; при проведенні слідчих (розшукових) дій зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, дати відповідь на ряд питань та на місці події провести з їх участю допит двох і більше осіб зі свідками та учасниками даних дій злочину.

В обґрунтування своїх вимог заявники покликаються на те, що ними до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, було подано клопотання щодо проведення слідчих (розшукових) дій на місці злочину у кримінальному провадженні №0000023.

Разом з тим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначали, що 29 вересня 2020 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, надано лист-відповідь про те, що слідчим було прийнято рішення про задоволення поданого ними клопотання від 14.09.2020, однак не вказано конкретних строків проведення слідчих (розшукових) дій, в підтвердження чого заявниками долучено відповідь від 29 вересня 2020 року за вих.№12-03/1-24246вих.-20 (а.с.9).

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що подано скаргу на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не містить жодних вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді та мають бути ним розглянуті, тобто скарга не містить даних про порушення права останніх під час досудового розслідування, не наведені такі вимоги і в апеляційній скарзі.

Особа, яка вважає свої права порушеними, повинна довести ці обставини й звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.

Водночас, зі змісту прохальної частини скарги вбачається, що така по суті зводиться до незгоди з проведенням досудового розслідування та строками проведення слідчим слідчих дій.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто в рамках кримінального провадження слідчий вправі самостійно приймати процесуальні рішення.

Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого вчинити певні процесуальні дії, адже КПК України не визначає строк їх вчинення, та це відноситься виключно до компетенції органу досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді, викладеним в ухвалі, про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді зі скаргою, яка не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, та вважає, що доводи в апеляційній скарзі останніх правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на зазначене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, така відповідає вимогам ст.ст.307, 370 КПК України, а отже підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Львові та зобов`язання до вчинення дій, залишити без змін, їх апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4