У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що транспортний засіб «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався як засіб переміщення осіб, причетних до злочину осіб та як засіб перевезення нелегальних мігрантів при вчинення злочину, у період з початку липня 2019 року по 18.07.2019, тобто до моменту фактичного виявлення злочину працівниками правоохоронних органів, а зокрема був використаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при перевезенні і переховуванні нелегальних мігрантів 16.07.2019 та 17.07.2019 ОСОБА_5 для супроводу автомобіля «Фольксваген Тауран» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 із 5-ма нелегальними мігрантами при їх переміщенні із місця прихованого утримання до місця переправлення через кордон, тобто має значення речового доказу. В ході досудового розслідування отримано відомості про те, що за ОСОБА_8 на праві власності з 18.01.2019 зареєстровано автомобіль «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_3 , зеленого кольору.

Окрім цього в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст.332 КК України, у вчиненні яких 16.12.2020 йому повідомлено про підозру у порядку, передбаченому ст.278 КПК України. При цьому санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна.

Тож, з метою запобігання можливості відчуження, приховування, перетворення чи знищення автомобіля «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_3 , зеленого кольору, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.332 КК України, слідчий в розглядуваному клопотанні просить: накласти арешт на такий із забороною відчуження, розпорядження та користування; розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, його захисника, чи особи, у володінні якої перебуває такий.

Слідчий подав до суду заяву від 20.01.2021 про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Враховуючи наведене, розгляд клопотання проведено без участі слідчого у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України, оскільки неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Крім цього, з метою забезпечення арешту майна, клопотання розглянуто без повідомлення власника майна у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з ЄРДР видно, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001381 від 17.11.2019.

16.12.2020 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 332 КК України.

З протоколу огляду та перегляду від 27.09.2019 з`ясовано, що таким оглянуто записи камер відеоспостережень на будинку АДРЕСА_1 , на яких зафіксовано зокрема подію від 16.07.2019 та автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 .

З даних інформаційного порталу НП видно, що автомобіль «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_3 , зеленого кольору зареєстрований на праві власності з 18.01.2019 за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту автомобіля з метою збереження такого як речового доказу, оскільки такий використовувався як засіб вчинення злочину, а тому може містити дані щодо причетності до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень конкретних осіб.

Разом з цим, санкція ч.3 ст.332 КК України, за якою ОСОБА_8 повідомлено про підозру, передбачає позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Тож необхідність накладення арешту на автомобіль може бути виправдана в розглядуваному випадку, скільки ОСОБА_8 як зазначалося вище підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на автомобіль, оскільки таке втручання у права та інтереси власника майна в особі підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є виправдане та відповідає завданням кримінального провадження, а саме здійснюється з метою збереження такого як речового доказу та забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на автомобіль «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_3 , зеленого кольору, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.332 КК України, із забороною відчуження, розпорядження та користування таким.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1