справа № 165/772/19
Номер провадження: 1-кп/156/6/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000678 від 15 червня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
28.01.2019 року близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно в групі із ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме, поблизу кафе «Базилік», що по бульвару Шевченка м. Нововолинська, ігноруючи елементарні правила поведінки,грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, використавши собаку бійцівської породи для цькування, безпричинно підбігли до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень ніж, що використовувався ОСОБА_6 та металевий ланцюг у вигляді повідка для собаки, що використовувався ОСОБА_4 , почали погрожувати ОСОБА_7 нанесенням ударів вказаними предметами тілесних ушкоджень, імітуючи ножем та металевим ланцюгом, після чого, ОСОБА_4 , діючи в групі із ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх хуліганських дій, раптово, безпричинно почали завдавати безперервні удари ногами та руками по тілу ОСОБА_7 . В свою чергу, ОСОБА_7 , розуміючи про відсутність наміру у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про припинення протиправних дій відносно нього, а також з метою недопущення вчинення хуліганських дій відносно своєї матері ОСОБА_8 , яка стояла поруч, повалив ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на землю, після чого одразу став тікати. Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наздоганяти ОСОБА_7 не стали, а одразу почали цькувати собаку бійцівської породи на ОСОБА_8 , не реагуючи на прохання останньої припинити вчиняти протиправні дії, почали шарпати останню за одяг, після чого, умисно, безпричинно нанесли ОСОБА_8 кілька ударів руками та ногами по тілу останньої, в результаті чого, завдали ОСОБА_8 фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , помітивши хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які в цей момент перебували неподалік місця події, підійшовши до вказаних осіб та зробивши зауваження останнім, намагалися припинити їхні протиправні дії, проте зробити цього не змогли, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 демонструючи явну зневагу до зауваження вказаних громадян, усвідомлюючи протиправність своїх дій вчинили активний фізичний опір, при намаганні потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 припинити їхні хуліганські дії, який виразився в умисному нанесенні почергових ударів руками, а в подальшому, ногами по тілу потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Внаслідок нанесення ударів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по тілу ОСОБА_9 , останньому були завдані тілесні ушкодження у вигляді забитих ран верхньої та нижньої губи, множинних осаднень шкіри на обличчі та лобі, які згідно висновку експерта № 19 від 15.02.2019 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку експерта № 18 від 14.02.2019, внаслідок нанесення ударів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по тілу ОСОБА_11 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді саден губ, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії із застосуванням іншого предмета,заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.
Крім цього, 28.01.2019 року в приблизний період часу з 20 год. 50 хв. по 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебуваючи неподалік кафе «Базилік», що по бульвару Шевченка м. Нововолинська, продовжували вчиняти хуліганські дії відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В цей момент, неподалік місця події проходив майор поліції ОСОБА_12 , який відповідно до наказу начальника ГУНП у Волинській області №96 о/с від 12.05.2017 призначений на посаду старшого інспектора-криміналіста слідчого відділення Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відноситься до працівників правоохоронних органів, який одразу підійшовши до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відрекомендувавшись працівником поліції, не перебуваючи у поліцейському однострої, проте безперервно, на підставі ст. 12, 18 Закону України «Про Національну поліцію» виконуючи службові обов`язки щодо вжиття необхідних заходів для надання допомоги особам, які її потребують та припинення протиправних дій осіб, які їх вчиняють, вказав останнім на негайне припинення протиправних дій відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_13 являється працівником поліції і ставить законні вимоги, проте останні проігнорували вимогу поліцейського, з місця події намагалися втекти. ОСОБА_13 підійшовши до вказаних осіб повторно пред`явив законну вимогу не покидати місце події. ОСОБА_6 із ОСОБА_4 , маючи умисел на невиконання законних вимог поліцейського, усвідомлюючи, що ОСОБА_12 виконує службові обов`язки з приводу фіксації вчинених правопорушень та недопущення вчинення протиправних дій, намагались завдати тілесні ушкодження руками та ногами,а також почали вчиняти активний фізичний опір, який виразився у відштовхуванні майора поліції ОСОБА_12 . Вподальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, намагався нанести удар правою рукою по обличчю працівника поліції, проте ОСОБА_12 , на підставі та в порядку ст. 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію» було застосовано фізичну силу відносно ОСОБА_6 , поваливши останнього на землю та утримуючи його до приїзду працівників поліції для доставки до Нововолинського ВП. В свою чергу, ОСОБА_4 , побачивши, що працівник поліції утримує ОСОБА_6 на землі, почав використовувати цькування собаки на поліцейського, чим чинив активний фізичний опір при виконанні службових обов`язків останнім.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України.
Крім того, 28.01.2019 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік кафе «Базилік», що по б-ру Шевченка м. Нововолинська, побачивши, що старший інспектор-криміналіст слідчого відділення Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_12 здійснює утримання ОСОБА_6 на землі з метою припинення протиправних дій останнього, який перешкоджав працівнику поліції здійснювати покладені на нього службові обов`язки, передбачені Законом України «Про національну поліцію», ОСОБА_4 , демонструючи явну зневагу до працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, підбіг до майора поліції ОСОБА_12 , який виконував свої службові обов`язки, умисно наніс останньому кілька ударів ногою в обличчя та по кисті лівої руки, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин на обличчі зліва у вигляді припухлості щоки, розсічення губи зліва, садна на І та ІІ пальцях лівої кисті які згідно висновку експерта № 14 від 14.02.2019 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
27 січня 2021 року між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000678 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України в повному обсязі.
Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4
-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;
- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони погодили, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України узгодили звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням з покладенням відповідних обов`язків.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, на даний час є нетяжкими злочинами, за ч. 4 ст. 296 КК України - тяжким злочином, а на момент вчинення злочинів, кримінальне правопорушеня передбачене ч. 4 ст. 296 КК України відносилося до тяжкого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України до злочину невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - до злочинів середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 надали суду письмову згоду на затверження угоди про визнання винуватості, вказали на те, що претензії будь-якого матеріального характеру до обвинуваченого у них відсутні. Розгляд кримінального провадження просять проводити у їх відсутність.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, з врахуванням особи обвинуваченого, який є молодого віку, раніше не судимий, з постійним місцем проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, був травмований 18 серпня 2018 року під час виконання службових обов`язків - нагороджений Орденом "за мужність" ІІІ ступеня Указом Президента України від 05 грудня 2018 року № 408/2018, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 27 січня 2021 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 січня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратруи ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання
- за ч. 4 ст. 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 342 КК України 3 (три) місяці арешту;
- за ч. 2 ст. ст. 345 КК України 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
-Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1