пр. № 1-кс/759/6537/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у місті Києві, ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003442 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у місті Києві, ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів в якому інспектор просить надати інспектору відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , із можливістю їх вилучення, а саме: копії декларації, яка надавалась ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як платнику єдиного податку ІІІ групи за 2014 рік із відміткою податкового органу про отримання (або із квитанцією №2 про прийняття звітності в електронному вигляді) та копії документів податкової звітності за 2014 рік ФОП ОСОБА_4 з можливістю їх вилучення.

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, щов невстановлений слідством день та час ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 , з метою недопущення примусової реалізації нерухомого майна, а саме, трансформаторної підстанції №27228 розміщеної за адресою: АДРЕСА_2 , підробили договір про реалізацію майна трансформаторної підстанції від 22.07.2014 року який наче б то укладався між ними.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив наступне приблизно в 2015 році він заснував ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи від імені даного товариства згідно Статуту. ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є власником трансформаторної підстанції №27228 (надалі по тексту трансформатор), повідомляє про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 які, на думку ОСОБА_6 , умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, зловживаючи довірою, звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 надавши копії підроблених документів з позовною заявою про визнання торгів організованих на виконання рішення суду про стягнення заборгованості із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 провадження №53228700 з метою реалізації рухомого майна належного ОСОБА_4 , недійсними. Спірним питання в даній позовній заяві є трансформаторна підстанція №27228 власником якої є на сьогоднішній день ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »

Трансформаторна підстанція №27228, придбана ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на підставі договору кпівлі-продажу. Як стало відомо, вказана компанія придбала трансформаторну підстанцію на прилюдних торгах організованих ІНФОРМАЦІЯ_6 (надалі по тексту Виконавча служба). До проведення торгів трансформатор належав ОСОБА_4 який є боржником по виконавчому провадженню №53228700

ОСОБА_5 разом із громадянином ОСОБА_4 з метою недопущення примусової реалізації нерухомого майна, а саме, трансформаторної підстанції підготовлено заднім числом фіктивний договір про реалізацію майна трансформаторної підстанції який наче б то укладався між нею та ОСОБА_4 22.07.2014р. Згідно наданих нею до позовної заяви, в ІНФОРМАЦІЯ_7 , документів майно (трансформаторна підстанція) належить їй, оскільки придбана нею наче б то в 2014 році за 400 тисяч гривень і на момент проведення виконавчих дій та продажу трансформаторної підстанції на прилюдних торгах вже не була власністю ОСОБА_4 , який є боржником по виконавчому провадженню на підставі якого проводилась примусова реалізація трансформаторної підстанції. Ці дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є шахрайськими і спрямовані на неправомірне заволодіння власністю ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме придбаним майном трансформаторною підстанцією. Ці дії спричиняють негативні наслідки охоронюваним законом інтересам ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як власника майна, і ці дії вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто ці особи ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ).

На виконанні у ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі-відділ) перебуває виконавче провадження № 53228700 з примусового виконання виконавчого листа № 761/18061/14-ц, виданого 08.12.2016 ІНФОРМАЦІЯ_8 про: стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (надалі по тексту Банк) заборгованості в сумі 5 238 239 (п`ять мільйонів двісті тридцять вісім тисяч двісті тридцять дев`ять) євро та 30 361 756 (тридцять мільйонів триста шістдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) гривень, а також судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривень.

У вказаному виконавчому провадженні Банк є стягувачем, а ОСОБА_4 - боржником.

Постановою державного виконавця від 04.01.2017 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду. Копію постанови направлено до відома та боржнику. Дана постанова згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 782 отримана особисто боржником 18.01.2017. Боржником дана постанова не оскаржувалась.

В цей же день Виконавчою службою винесено постанову про арешт майна боржника від, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 в межах суми боргу перед Банком (5 762 062,90 Євро та 33 401 951,00 грн.)

Виконавчою службою зобов`язувалось ОСОБА_4 подати декларацію в якій повідомити про належність йому майна та коштів, але вимога не виконана.

В жовтні 2018 на підставі заяви стягувача від 04.07.2018 державним виконавцем проведено опис та арешт рухомого майна: підстанція трансформаторна № 27228, 2008 року випуску (трансформатор) про що складено постанову про опис майна. Державним виконавцем скеровано копію постанови листом № 53228700/20.1-177/23 сторонам виконавчого провадження в тому числі і ОСОБА_4 . Дана постанова ніким не оскаржувалась.

В рамках виконавчого провадження проведено оцінку описаного та арештованого майна 11.10.2018 державним виконавцем рекомендованим листом повідомлено сторони виконавчого провадження про звіт з оцінки майна. Звіт про оцінку майна не оскаржувався.

16 жовтня 2018 Виконавчою службою подано до Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_10 » заявку на реалізацію арештованого майна: підстанція трансформаторна № 27228, 2008 року випуску, про що достеменно було відомо боржнику ОСОБА_4 , оскільки 16-17.10.2018 з матеріалами виконавчого провадження № 53228700 ознайомлювався представник боржника ОСОБА_7

03.12.2018 у зв`язку із проведенням прилюдних торгів, державним виконавцем видано акт № 53228700/23-177 про проведені електронні торги про що рекомендованим листом повідомлено переможця електронних торгів та сторони виконавчого провадження (згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 030 отримана особисто боржником 19.12.2018).

В подальшому ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який мав потребу у трансформаторній підстанції придбав вказане майно у переможця торгів Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». При цьому всі документи які підтверджували право власності продавця на вищенаведене майно Покупцем (нашою компанією ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були ретельно вивчені та перевірені.

Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в моїй особі вважає, що надані до позовної заяви ОСОБА_5 є фіктивними, а саме, виготовленими безпосередньо перед подачею позову до ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 761/7959/19 і фактично ніякого договору купівлі продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відбувалось.

У ОСОБА_8 на виконанні знаходиться виконавчий документ виданий судом про стягнення із ОСОБА_4 заборгованості. Виконавчою службою на його виконання відкрито виконавче провадження №53228700. В рамках даного виконавчого провадження проводились виконавчі дії які описані вище. Так в рамках заходів по пошуку майна боржника та стягнення за рахунок нього заборгованості із ОСОБА_4 виконавчою службою виявлено рухоме майно, яке належить боржнику - трансформаторну підстанцію.

Про проведення заходів виконавчого провадження із звернення стягнення на трансформаторну підстанцію ОСОБА_4 (Боржнику) було відомо заздалегідь оскільки представник Боржника протягом проведення всіх виконавчих ознайомлювався із заходами які проводив виконавець по реалізації трансформаторної підстанції. Так згідно із документів які отримано ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в відзиві на позов надісланий ІНФОРМАЦІЯ_11 встановлено, що з 16 по 17.10.2019 представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 , ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження. На момент ознайомлення, в матеріалах виконавчого провадження були документи виготовлені для проведення виконавчих дій по стягненню на майно ОСОБА_4 , в тому числі і на трансформатор належний ОСОБА_4 . Вдруге представник Селезньова ознайомлювався із матеріалами 19.11.2018, на той момент виконавчою службою було проведено оцінку майна (трансформатора) і в адресу ОСОБА_4 (боржника) направлено експертний висновок оцінювача. Боржником отримано повідомлення про експертну оцінку трансформаторної підстанції. Втретє представник ОСОБА_4 ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження 19.12.2018, Саме це дата коли боржник отримав акт про проведені електронні торги на підставі яких відбулася реалізація рухомого майна (трансформатора) належного боржнику ОСОБА_4 .

Тобто, Боржник ОСОБА_4 постійно був проінформований про хід проведення виконавчих дій Виконавцем і на момент проведення заходів про звернення стягнення на його рухоме майно (трансформатор) у нього були відсутні підстави для оскарження дій виконавця із приводу неналежності йому майна на яке виконавцем звертається стягнення.

Це свідчить про одне, на момент проведення виконавчих дій по стягненню на рухоме майно трансформатор, це майно належало боржнику, а договору на підставі якого наче б то відбулося відчуження ОСОБА_4 трансформатора ОСОБА_5 , на який посилається Позивач ОСОБА_5 який датований 2014 роком, не було. Є всі підстави вважати, що цей договір виготовлено «заднім числом» після того як ОСОБА_9 довідався про реалізацію трансформатора виконавчою службою на торгах, для можливості повернення цього майна під його контроль.

В позивній заяві позивача зазначається, що 16.02.2019 ОСОБА_5 дізналась про продаж трансформаторної підстанції від боржника ОСОБА_4 , який листом від 14.02.2019 повідомив її про його реалізацію. Треба звернути увагу, що боржник ОСОБА_4 міг повідомити про цей факт починаючи з моменту коли йому стало відомо про звернення стягнення на це майно, тобто з жовтня 2018 року, але повідомив лише у лютому 2019 року (майже через чотири місяці з дня коли йому стало відомо про зазначені обставини). Отже, ОСОБА_4 не повідомив ОСОБА_5 про те що проводяться виконавчі дії державним виконавцем по примусовій реалізації майна, тому що як раз протягом цих чотирьох місяців ним розроблялася схема щодо підготовки фіктивних документів про наче б то реалізацію цього майна третій особі ОСОБА_5 . Слід зауважити, що складається враження що із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 є досить тісні родинні чи інші стосунки, або вони перебувають в давніх дружніх стосунках.

ОСОБА_5 достеменно знала, що державним виконавцем здійснюються заходи примусового виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 53228700, і здійснювався опис та арешт рухомого майна в тому числі і трансформаторної підстанції, оскільки 11.07.2018 була присутня під час проведення виконавчих дій по опису та решту рухомого майна належного ОСОБА_4 , в тому числі трансформатора (підстанція трансформаторна № 27228), і який проводився за адресою: АДРЕСА_2 .

При здійсненні державним виконавцем заходів по арешту та опису рухомого майна боржника з матеріалів Відзиву виконавчої служби встановлено, що ОСОБА_5 стверджувала, що все рухоме майно що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить їй, хоча під час проведення виконавчих дій, все свідчило що дану територію та дане майно використовує виключно ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 знаходиться тут вперше і говорить лише те, що їй кажуть оскільки є довіреною особою ОСОБА_4 , і на яку останній при необхідності здійснює переведення майна для того, щоб виконавець в рамках виконавчого провадження не зміг звернути стягнення. Так під час проведення виконавчих дій ОСОБА_5 стверджуючи що все майно її, ніяких документів, які б підтверджували це, не спромоглася надати аж до лютого 2019 року. Так зокрема в матеріалах виконавчого провадження які надані виконавчою службою вони відсутні. Ці документи не надавались, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потрібен був час для підготовки фіктивних договорів про належність права власності на майно, яке описується, за ОСОБА_5 і відсутність такого права власності за ОСОБА_4 ця оборудка для них не складала великих труднощів, оскільки законодавством не передбачено необхідність нотаріального посвідчення даного виду угод. І даний договір може бути роздруковано та закріплено на простому білому папері без посвідчення його нотаріусом.

Отже, з метою уникнення стягнення на своє майно, позивач ОСОБА_5 міг повідомити державного виконавця про наявність такого майна у боржника у користуванні чи на території де проводилися виконавчі дії тобто за адресою АДРЕСА_2 , і відповідно надати документи, які б підтвердили її право власності на підстанцію та чомусь не повідомила або ж не мала документів, що підтверджують її права на вищезазначене майно. Договір-купівлі продажу між боржником та ОСОБА_5 був начебто укладений 22.07.2014 на загальну суму 400 000,00 грн., в цей же день ОСОБА_5 було надано ОСОБА_4 позику на загальну суму 100 000,00 грн., в рахунок іпотеки на будівлю вартістю станом на 01.07.2014 складала 3 516 503,00 грн. (нотаріальний договір іпотеки від 22.07.2014, сторони оцінили Предмет іпотеки в 100 000,00 грн., в подальшому 20.01.2017 дана позика начебто була збільшена ще на 3 400 000,00 грн. - після отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження), далі 15.08.2014 позивач надав позику боржнику в розмірі 20 000,00 грн. в рахунок застави транспортного засобу, вартістю 186 186,00 грн. станом на 15.08.2019 (нотаріальний договір застави від 15.08.2014, сторони оцінили Предмет застави в 130 000,00 грн.). Слід зауважити, що ОСОБА_5 ніяким чином не повідомляла суду в своїй позовній заяві про наявність доходів, які б могли підтвердити надання позики боржнику та відповідно купівлю зазначеної підстанції трансформаторної.

Отже, ОСОБА_5 фігурує в різних правочинах пов`язаних з майном боржника ОСОБА_4 , які описуються виконавчою службою і при цьому реальним користувачем незважаючи на начеб то відчуження майна залишається ОСОБА_4 хоча, нею, не підтверджено наявність доходів які б вказували на фінансову спроможність останньої ( ОСОБА_5 ) здійснювати такого виду операції за відповідні періоди.

Також, вважаю за необхідне звернути увагу що, з метою отримання необхідної інформації, для виконання рішення суду держаним виконавцем ОСОБА_11 іпотекодержателю ОСОБА_5 скеровано вимогу від 03.07.2018 (отримано власноруч 11.07.2018). Вимога державного виконавця проігнорована.

Отже, ОСОБА_5 свідомо в інтересах боржника ускладнює виконання рішення суду.

За період починаючи з 31.05.2018 та 11.07.2018 (дата опису нерухомого майна, та дата опису та арешту рухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_2 .а де згідно тверджень ОСОБА_5 все наявне майно належить особисто її), по сьогоднішній день Позивач подав до відділу лише одну скаргу від 21.02.2019, в якій оскаржуються дії державного виконавця щодо арешту нерухомого майна і ні слова про будь-яке рухоме майно, хоча 16.02.2019 позивачу стало відомо про примусову реалізацію рухомого майна трансформаторної підстанції, яка є предметом розгляду в даній справі.

Слід звернути увагу, що за повідомленням Державного виконавця про вчинення кримінального правопорушення, 31.07.2018 ІНФОРМАЦІЯ_12 зареєстровано кримінальне провадження № 0006166 із попередньою кваліфікацією статті 382 КК України, де фігурантом у справі є ОСОБА_5 , і де предметом розслідування правоохоронцями є оборудка по незаконній перереєстрації на ОСОБА_5 права власності на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_2 належну боржнику ОСОБА_4 ..

Отже, ОСОБА_5 на даний час фігурує в кримінальному проваджені, оскільки допомагає боржнику ОСОБА_4 ухилятись від виконання рішення суду.

Необхідно зазначити, що ІНФОРМАЦІЯ_13 06.03.2019 скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_14 від 27.11.2017, на підставі якого ОСОБА_5 здійснила перереєстрацію нерухомого майна боржника. В своєму рішенні суд констатував той факт що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дії які містять ознаки співпраці осіб із метою ухилення боржником від виконання рішення суду.

На сьогоднішній день умови договору ОСОБА_4 який наче б то по договору ОСОБА_5 реалізував майно як рухоме так і нерухоме не виконано ні рішення суду і не сплачено в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » жодної гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману або зловживання довірою придбала права на майно трансформаторну підстанцію.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_5 свідчать не про цивільно-правові, а кримінально-правові відносини, оскільки своїми умисними незаконними діями остання здійснює заходи по заволодінню майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який придбав дане майно у особи яка придбала майно на прилюдних торгах і є добросовісним набувачем.

За таких умов без отримання оригіналів договору купівлі-продажу майна № 1 датований 22.07.2014 року, а саме: підстанції трансформатора № 27228 (виносний трансформатор ТП-2585), 2008 року випуску, розташована за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між ФОП ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та оригіналу розписки від ОСОБА_4 датованої 22.07.2014 щодо отримання грошових коштів від ОСОБА_5 за продаж підстанції трансформатора № 27228 (виносний трансформатор ТП-2585), 2008 року випуску, розташована за адресою: АДРЕСА_2 встановити істину по справі не виявляється за можливе.

У ході додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 02.09.2020 року було встановлено, що 19.08.2020 року в ході судового розгляду цивільної справи №761/26017/19 з приводу заяви про забезпечення позову або доказів, щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу ІНФОРМАЦІЯ_16 за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що розглядалась суддею ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_12 , відповідачем, представником ОСОБА_13 , було долучено в якості доказів оригінал договору купівлі-продажу майна № 1 датований 22.07.2014 року, щодо підстанції трансформатора № 27228 (виносний трансформатор ТП-2585), 2008 року випуску, розташована за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між ФОП ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та оригіналу розписки від ОСОБА_4 датованої 22.07.2014 щодо отримання грошових коштів від ОСОБА_5 за продаж підстанції трансформатора № 27228 (виносний трансформатор ТП-2585), 2008 року випуску.

15.06.2019 року, о 09 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , було вручено ухвалу Святошинського УП ГУНП у місті Києві № 759/9167/19 від. 20.05.2019 щодо надання старшому слідчому СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (або іншому слідчому який входить до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, дозвіл на тимчасовий доступ до договору купівлі-продажу майна № 1 датований 22.07.2014 року, а саме: підстанції трансформатора № 27228 (виносний трансформатор ТП-2585), 2008 року випуску, розташована за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між ФОП ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та оригіналу розписки від ОСОБА_4 датованої 22.07.2014 щодо отримання грошових коштів від ОСОБА_5 за продаж підстанції трансформатора № 27228 (виносний трансформатор ТП-2585), 2008 року випуску, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходяться у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_18 з можливістю його вилучення, однак остання вказану ухвалу умисно не виконала посилаючись на те що вказані документи знаходяться у її адвоката ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_19 .

Крім цього, було направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_20 , за адресою: АДРЕСА_3 , а також до ІНФОРМАЦІЯ_21 , за адресою: АДРЕСА_1 . У відповідь на вищевказані запити ІНФОРМАЦІЯ_20 та ІНФОРМАЦІЯ_22 відмовило у наданні запрошуваної інформації, аргументуючи тим, що наразі уся запитувана інформація надається лише за ухвалою суду.

У судове засідання інспектор та/або прокурор не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Інспектор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться документи, до суду не з`явилась, про дату час та місце судового розгляду повідомлялась судом належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частини 5, 6 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставини, передбачені ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання слід задовольнити, оскільки при зверненні до суду із зазначеним клопотанням інспектором доведено, що існує потреба у вказаних заходах, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні інспектора а у слідства відсутня можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 159, 160, 163, 164, 165, 166, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у місті Києві, ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003442 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України- задовольнити .

Надати інспектору відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , із можливістю їх вилучення, а саме: копії декларації, яка надавалась ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як платнику єдиного податку ІІІ групи за 2014 рік із відміткою податкового органу про отримання (або із квитанцією №2 про прийняття звітності в електронному вигляді) та копії документів податкової звітності за 2014 рік ФОП ОСОБА_4 з можливістю їх вилучення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали два місяці, тобто, - до 15.02.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1