Справа № 755/5089/20 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2215/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції вказав що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить сформульованого належним чином обвинувачення, як і істотних для кримінального провадження обставин, у розумінні ст. 472 КПК України, крім того суд першої інстанції пославшись на показання потерпілого зазначив, що останній вказував про те, що до нього підійшли двоє осіб, однак злочин інкримінується тільки ОСОБА_8 , у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, про необхідність повернення прокурору обвинувального акту та доданих до нього матеріалів для усунення виявлених недоліків.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року про відмову у затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а висновки суду першої інстанції про відсутність у правовій кваліфікації кримінального правопорушення та в формулюванні обвинувачення певних кваліфікуючих ознак не відповідають вимогам процесуального закону, оскільки суд не вправі вимагати від прокурора збільшення обсягу обвинувачення.
Крім того, прокурор зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального відмовляючи в затвердженні угоди про примирення, жодної підстави визначеної законом у судовому рішенні не навів, тобто прийняв рішення з підстав, не передбачених законом, що на переконання апелянта є підставою для скасування оскаржуваної ухвали в цілому.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК судове рішення має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Згідно ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
За правилами ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону згідно з ч. 1 ст. 412 КПК необхідно розуміти такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Проте таке рішення суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах закону.
Згідно ч. 4 ст. 370 КПК України вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом зазначаються мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.
Всупереч вимогам зазначених норм процесуального закону, суд першої інстанції відмовляючи в затвердженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_8 і потерпілим ОСОБА_9 будь-яких мотивів для прийняття такого рішення не навів, обмежившись лиш перерахуванням підстав передбачених законом при відмові в затвердженні угоди про примирення.
Допущене судом першої інстанції порушення норм кримінального процесуального закону є істотним в розумінні ч.1 ст. 412 КПК України, так як перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. Не передбачено також і положеннями статей 468-475 КПК України можливості після ухвалення рішення про відмову у затвердженні угоди, якої було досягнуто під час досудового розслідування, повернути обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з не відповідністю його вимогам КПК України.
Отже, суд першої інстанції прийняв рішення, яке діючим кримінальним процесуальним законом України не передбачено, що також є істотним порушенням вимог КПК України, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року, якою відмовлено в затвердженні угоди та обвинувальний акт повернуто прокурору, підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене і прийняти рішення, яке відповідає положенням ст. 370 КПК.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4