Справа № 761/2922/17
Провадження № 1-в/761/138/2020
У Х В А Л А
Іменем України
12 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві подання інспектора Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 11.04.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.15 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 гривень,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане подання.

Подання мотивоване тим, що 05.07.2017 на виконання до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшов вирок Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

21.07.2017 за вих. №3/5291 до Шевченківського районного суду було направлено подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, але ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2018 в задоволенні подання було відмовлено.

20.03.202018 було здійснено вихід за можливим місцем проживання ОСОБА_5 в ході перевірки двері квартири ніхто не відчинив, виклик до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області було залишено в дверях квартири.

25.04.2018 до Шевченківського районного суду було направлено подання про заміну покарання у вигляді штрафу, але ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2018 в задоволенні подання було відмовлено.

24.09.2018 за вих. 32/1684 до Шевченківського районного суду було направлено подання на підставі ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, але ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від

19.11.2018в задоволенні подання було відмовлено.

04.12.2018 за вих. № 32/3776 до гр. ОСОБА_5 був направлений виклик до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на 10.12.2018 року.

07.12.2018 працівниками Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області до ОСОБА_5 , було здійснено вихід за місцем проживання а саме: АДРЕСА_1 та було виявлено що даної квартири не існує.

11.12.2018за вих. 32/3970 до Шевченківського районного суду було направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, але ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від

27.02.2019в задоволенні подання було відмовлено.

12.04.2019за вих. №32/13/3974-19 було направлено виклик до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, за яким він не з`явився.

19.04.2019 за вих. №32/13/4238-19 був зроблений запит до Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції.

21.06.2019за вих. 32/13/5089-19 до Шевченківського районного суду було направлено подання на підставі ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, але ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2019 в задоволенні подання було відмовлено.

29.01.2020були направлені запити за вих. №32/13/556-20 до Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції, за вих. №32/13/567-20 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», за вих. №32/13/668-20 до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва, за вих. № 32/13/669-20 до ІТТ ГУНП в м. Києві.

Ураховуючи викладене, а також те, що строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, керуючись п.1 ч.1 ст.80 КК України в якій зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, заявник вважає за доцільне матеріали особової справи стосовно ОСОБА_5 направити до Шевченківського районного суду м. Києві для вирішення питання про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник органу пробації та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки строки давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року закінчились.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України «Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строк, сплив яких є безумовною підставою звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строків давності.

Відповідно до ст.152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Також, Судова практика судів загальної юрисдикції України з питань звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як і за ініціативою органів пробації (кримінально-виконавчою інспекцією) так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24.12.2015 року, розглядаючи справу №5-324 кс15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватись із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі свідчить про ухилення його від відбування покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив,що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає втому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у чиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їх вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана-винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно ( Постанова ВС України від 24.12.2015 року №5- 324-15 кс.)

Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Враховуючи викладене подання представника органу пробації про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Подання інспектора Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 11.04.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.15 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 гривень - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1