ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1800/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1051/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_10 , без участі потерпілих по справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами захисників обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 07 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.Зассовська, Лабінського району, Краснодарського краю, громадянина України, без освіти, неодруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15 04 2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,-

визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі строком.

На підставі ст.71 КК України до новопризначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 04 2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід обчислювати з 25 07 2018 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку сел.Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянку України, без освіти, незаміжню, перебуваючу у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , не працюючу, маючу на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не судиму,-

визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання, з визначенням іспитового строку тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Визначено, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в загальній сумі 3861 грн.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення судової товарознавчої експертизи №1580/1715/1718 від 05 02 2018 року в сумі 1430 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 01 2018 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на належному ОСОБА_7 автомобілі марки ВАЗ 2101 до кооперативу «Гренада» розташованого в с.Світловщина, Лозівського району, Харківської області, де підійшовши до дачної ділянки №287-288, яка належить ОСОБА_11 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка, проникли в приміщення гаражу, розташованого на вказаній ділянці, після чого діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій ОСОБА_11 і бажаючи їх настання, таємно заволоділи ломом чорного металу, загальною вагою 398,8 кг, вартістю 2178,80 грн., згідно висновків судово-товарознавчих експертиз №464 від 25 01 2018 року, №№462,463 від 26 01 2018 року, та емальованою каструлею ємкістю 40 л, вартістю 300 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №465 від 30 01 2018 року. З місця злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2478,80 грн.

Крім того, 03 01 2018 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, за аналогічних обставин, у кооперативі «Гренада», підійшли до дачної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_12 , де шляхом злому навісного замка, проникли в приміщення металевої будки, яка слугувала для зберігання сільськогосподарського інвентарю, розташованого на вказаній ділянці, та таємно заволоділи металевим столиком та металевими вхідними дверима до будки, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №459 від 26 01 2018 року 330 грн. та 82,50 грн. відповідно. З місця злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 412,50 грн.

Далі, 04 01 2018 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, за аналогічних обставин, підійшли до дачної ділянки АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_13 , та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка, проникли в приміщення будинку, розташованого на вказаній ділянці, де таємно заволоділи, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1580/1715/-1718 від 05 02 2018 року: чавунною поверхнею з цегляної печі, вартістю 300 грн., металевими кутниками в кількості 2 штук, загальною вартістю 100 грн., кувалдами в кількості 2 штук, загальною вартістю 400 грн., двома сортами цибулі, загальною вагою 42 кг, загальною вартістю 560 грн. З місця злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1460 грн.

Крім того, 05 01 2018 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, за аналогічних обставин, підійшли до дачної ділянки АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_14 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка, проникли в приміщення будинку, де таємно заволоділи ломом чорного металу, загальною вагою 119 кг, вартістю, згідно висновків судово-товарознавчих експертиз №458 від 25 01 2018 року та №457 від 30 01 2018 року 626 грн. З місця злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 626 грн.

Далі, 06 01 2018 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, за аналогічних обставин, підійшли до дачної ділянки АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_15 , та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка, проникли в приміщення будинку, розташованого на вказаній ділянці, де таємно заволоділи ломом чорного металу, загальною вагою 230 кг, вартістю, згідно висновків судово-товарознавчих експертиз №467 від 26 01 2018 року та №469 від 29 01 2018 року 1273 грн., емальованими каструлями ємкістю 40 літрів в кількості 2 штук, загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №469 від 29 01 2018 року, - 550 грн., двома емальованими тазами ємкістю 10 та 15 літрів, загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №468 від 31 01 2018 року, - 122,50 грн. З місця злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1945,50 грн.

Крім того, 06 01 2018 року, приблизно о 16:00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, за аналогічних обставин, підійшли до дачної ділянки АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_16 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка, проникли в приміщення санітарної кабіни, розташованого на вказаній ділянці, де таємно заволоділи ломом чорного металу, загальною вагою 200 кг, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №460 від 26 01 2018 року, - 1140 грн. З місця злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; дії обвинуваченої ОСОБА_9 за епізодом від 02 01 2018 року судом кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, за епізодами від 03 01 2018 року, 04 01 2018 року, 05 01 2018 року, 06 01 2018 року за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказаний вирок захисником обвинуваченого ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до новопризначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 04 2016 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі (т.2 а.с.33-34).

Обвинуваченим ОСОБА_7 було доповнено апеляційну скаргу, подану в його інтересах, клопотанням про застосування щодо нього положень ч.5 ст.72 КК України, та перерахунку строку попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі (т.2 а.с.136).

Крім того, апеляційну скаргу подано захисником обвинуваченої ОСОБА_9 , в якій він просить оскаржуваний вирок змінити, зменшивши іспитовий строк до 1 року з підстав суворості та невідповідності призначеного покарання тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення та особі обвинуваченої (т.2 а.с.40-41).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисники обвинувачених підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг, просили задовольнити їхні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачені просили задовольнити вимоги апеляційних скарг захисників, поданих в їх інтересах.

Прокурор вважала оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просила задовольнити вимоги апеляційних скарг захисників обвинувачених без задоволення.

Потерпілі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених та їх захисників, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались та не оспорюються апелянтами, колегія суддів не перевіряє.

Надаючи оцінку апеляційним вимогам захисників обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо необхідності призначення останнім більш м`якого покарання, колегія суддів дійшла наступного.

В ході детального аналізу оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченим покарання, колегією суддів встановлено, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував: характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів; наслідки вчинених злочинів; наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинувачених, а саме щире каяття; відсутність обтяжуючих покарання обставин; відношення обвинувачених до скоєного злочину.

При цьому, судом було надано оцінку усім характеризуючим обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відомостям, які містяться у матеріалах справи. Так, судом враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, не працює, не одружений, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як високий (а.с.83-85,228-229,230,231,232,-233,234,236-238,239).

З відомостей, характеризуючих особу ОСОБА_9 вбачається, що вона в силу ст.89 КК України не судима, не заміжня, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно висновку викладеного в досудовій доповіді про обвинувачену ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній (а.с.87-89,216-218, 219, 220, 221, 222, 223, 224,225,226,227).

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, що є нижчим середнього розміру покарання, визначеного санкцією вказаної статті, а обвинуваченій ОСОБА_9 у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Судова колегія погоджується з тим, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та попередження вчинення ними нового злочину.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_7 , захисник посилається на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тій обставині, що обвинувачений має на утриманні матір похилого віку, стан здоров`я якої погіршується.

Такі доводи є необґрунтованими, з огляду на те, що про наявність даної обставини суд зазначив в мотивувальній частині вироку, надав оцінку та, відповідно, врахував при призначенні покарання.

Разом з тим, на думку колегії суддів, дана обставина не є підставою для зміни вироку, оскільки вона існувала до моменту вчинення злочинів ОСОБА_7 , і сама по собі безпосередньо не впливає на ступінь суспільної небезпечності ні вчиненого злочину, ні особи винного.

Посилання захисника на ряд обставин, таких як: повне визнання вини та щире каяття ОСОБА_7 , характеристика з місця проживання, наявність цивільної дружини з якою вони виховують чотирьох неповнолітніх дітей, а також те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, - дійсно мають місце та були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, про що вказано вище.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, належних для себе висновків не зробив та в період іспитового строку за попереднім вироком, вчинив нові умисні злочини, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та схильність до вчинення суспільно небезпечних діянь.

Інших обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, та могли б вплинути на розмір призначеного ОСОБА_7 покарання, апелянтом не наведено ні в апеляційній скарзі, ні під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_9 , захисник вказує, що до скоєння крадіжок її підштовхнув тяжкий матеріальний стан сім`ї, так як вона має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. Оскільки її цивільний чоловік цим же вироком засуджений до реального позбавлення волі, і так тяжкий матеріальний стан погіршився ще більше, а призначене судом покарання не дає можливості для знаходження коштів для існування.

Однак, на думку колегії суддів, такі обставини не дають підстав для пом`якшення покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , оскільки, зі слів апелянта, саме вони послугували підставою для здійснення протиправних дій, що зумовлює необхідність контролю з боку держави за поведінкою особи при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, наведені обставини дають підстави колегії суддів вважати, що призначення ОСОБА_9 більш м`якого покарання, не сприятиме виправленню обвинуваченої, а також може створити у неї та інших осіб схильність до вчинення аналогічних злочинів, хибне уявлення про безкарність за вчинення злочинів, і не буде запобігати вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , апелянтом не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Підсумовуючи наведене, приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, колегія суддів не має сумнівів у тому, що визначене ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покарання, є співмірним скоєним ними протиправним діянням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції під час призначення обвинуваченим виду та міри покарання, враховувалися обставини, якими обґрунтовуються апеляційні вимоги захисників обвинувачених, з відповідною їх оцінкою.

З огляду на те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в апеляційному порядку не виявлено, то відповідно підстав для зміни вироку суду щодо останніх не вбачається.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, то підстав для його задоволення колегією суддів не вбачається, оскільки інкриміновані йому злочини було скоєно у 2018 році, тобто в період прямої дії Закону № 2046-VIII, відповідно до якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі із розрахунку день за день.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 07 2018 року по справі щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги захисників обвинувачених, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4