УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження№ 000307 від 16.03.2020 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 000307 від 16.03.2020 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, в порушення вимог статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», згідно якої в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою отримання незаконного прибутку, умисно, з корисливих мотивів організували на території міста Одеси діяльність підпільних гральних закладів (в тому числі інтерактивних), де гравцям за сплату грошових коштів за участь у грі надається можливість доступу до азартної карточної ігри покеру, обов`язковою умовою участі в яких є сплата гравцем грошей для отримання покерних фішок ( паролів для входу до інтерактивного казино) з метою здійснення ставок в еквіваленті фактично внесених готівкових грошових коштів.

Під час досудового слідства, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування оперативному підрозділу Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 та ст. 41 КПК України, надано доручення на проведення розшукових дій осіб які причетні до вказаного злочину.

На виконання доручення оперативного підрозділу з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, надійшли матеріали, відповідно яких встановлено, що на території Одеської області діє гральний заклад який надає послуги, щодо карточних азартних ігор на грошові кошти та інші цінності, за допомогою ігрових столів, карт, рулеток, фішок та інших предметів для гри, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 236 КПК України щодо виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, з метою збереження та недопущення знищення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, фіксації вчинення кримінального правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, збору доказів, які мають значення для кримінального провадження, 16.12.2020 у період часу з 20 год. 28 хв. до 22 год. 35 хв., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення особистого обшуку у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено майно зазначене у клопотанні майно.

Враховуючи, також що на вилученому під час обшуку мобільному телефоні, сім карті операторів мобільного зв`язку, комп`ютерних обладнаннях, може міститься інформація, яка носить доказовий характер у зазначеному кримінальному провадженні (номери телефонів осіб, які причетні до скоєнні злочинів), а також фото і відеозаписи, що мають значення по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність групи, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Постановою слідчого від 16.12.2020, вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.
З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Від представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт надійшла заява про розгляд поданого клопотання за їх відсутності, в якій така особа зазначила, що просить слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя зазначає, що означеними нормами КПК України не передбачено заборони здійснювати розгляд клопотання про арешт майна за відсутності прокурора та слідчого, а також інших зацікавлених осіб (власника/володільця).

Відтак, оскільки від слідчого та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт надійшли заяви про розгляд поданого клопотання за їх відсутності, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність розгляду такого клопотання за відсутності вказаних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Так, згідно клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, дане кримінальне провадження здійснюється за фактом можливого здійснення незаконної діяльності гральних закладів, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, оскільки вилучений в ході особистого обшуку громадянки ОСОБА_5 за вказаною адресою мобільний телефон може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність такого предмету критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За таких обставин, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), а також забезпечення подальшого проведення відповідних експертних досліджень з таким майном.

Оскільки слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження№ 000307 від 16.03.2020 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно в ході особистого обшуку гр-ки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки SAMSUNG, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора Київстар, абонентський номер НОМЕР_3 , що передбачає заборону відчуження такого майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1