Справа № 991/6882/20
Провадження1-кс/991/7257/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду заяву адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 ,

установив:

20 серпня 2020 року під час розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0003517 від 17.11.2016, захисником ОСОБА_4 заявлено відвід слідчому судді від участі у розгляді цього клопотання (справа № 991/6882/20, провадження № 1-кс/991/7070/20).
Заявлений відвід обґрунтовується тим, що аналіз судових рішень, прийнятих слідчими суддями у межах кримінального провадження № 0003517 від 17.11.2016, доступ до яких надано Єдиними державним реєстром судових рішень свідчить про те, що майже усі рішення були прийняті слідчим суддею ОСОБА_5 , у тому числі щодо застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що у слідчого судді ОСОБА_5 , внаслідок розгляду по зазначеному кримінальному провадженню майже всіх процесуальних питань, які віднесені до повноважень слідчого судді, вже сформована особиста думку по зазначеному клопотанню, а тому його розгляд не буде об`єктивний та безсторонній.
Також зазначив, що про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 свідчить і порушення строків розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначений ст. 186 КПК України, та який сплинув 17.08.2020.
Внаслідок неможливості ухвалення слідчим суддею ОСОБА_5 об`єктивного рішення у справі, через суб`єктивно сформовану думку щодо клопотання, останній на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підлягає відводу.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлений відвід підтримав, просив з викладених у заяві підстав його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_3 , у судовому засіданні заявлений відвід слідчому судді підтримав. Зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_5 внаслідок прийняття 19.08.2020 ухвали про доручення центру надання безоплатної вторинної допомоги призначити йому нового адвоката фактично усунув його адвоката ОСОБА_6 , який здійснює його захист на постійній основі на підставі доручення центру надання безоплатної вторинної допомоги.
Прокурор ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, надав суду повідомлення про розгляд заяви за його відсутності та врахувати позицію щодо необґрунтованості доводів захисника.
Слідчий суддя ОСОБА_5 повідомлений про день та час судового засідання, у судове засідання не прибув, пояснення щодо заявленого відводу не надав.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши журнал судового засідання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, визначені у ст. 75 КПК України. Статтею 76 КПК України передбачено недопустимість повторної участі слідчого судді в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).
Згідно ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Досліджуючи викладені у заяві обставини встановлено, що сторона захисту відвід та доводи щодо упередженості слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що останній, внаслідок розгляду по зазначеному кримінальному провадженню майже всіх процесуальних питань, які віднесені до повноважень слідчого судді, має вже сформовану особисту думку по зазначеному клопотанню, а тому його розгляд не буде об`єктивний та безсторонній.
В той же час, доказів того, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0003517 від 17.11.2016 розглядались клопотання та по ним постановлені судові рішення, ні адвокатом, ні підозрюваним не надано.
Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що під час розгляду заяви про відвід слідчому судді, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвал слідчого судді, які прийняті ним за результатом розгляду клопотань, поданих стороною кримінального провадження, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо наявності або відсутності підстав відводу судді, визначених ч. 1 ст. 75 КПК України.
Згідно звіту про автоматизований розподіл справи № 991/6882/20 (провадження № 1-кс/991/7070/20), зазначена справа була передана раніше визначеному складу суду.

Відповідно до підпункту 21 розділу VIII Положення та відповідно до п. 12 Засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду, затверджених рішенням зборів судді Вищого антикорупційного суду від 03.09.2019 № 4 (з наступними змінами), раніше визначеному слідчому судді передаються, зокрема, заяви, клопотання, скарги, які надійшли у межах одного кримінального провадження (за номером ЄРДР).

Отже, автоматизований розподіл клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0003517 від 17.11.2016був проведений за номером кримінального провадження, а тому склад суду за результатами такого розподілу, визначений з дотриманням порядку визначення судді для розгляду справи в розумінні п. 5 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 35 КПК України.

Щодо строків розгляду клопотання.

Доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що слідчим суддею ОСОБА_5 порушено строки розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, встановлені ст. 186 КПК України, є безпідставними, оскільки строк розгляду такого виду клопотань врегульовано спеціальною нормою, яка і підлягає застосуванню.
Так, згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні встановлено, що строк дії попередньої ухвали закінчувався 24.08.2020. детектив із клопотанням про продовження строку тримання під вартою звернувся до суду 14.08.2020, таким чином, на день розгляду слідчим суддею ОСОБА_5 зазначеного клопотання, тобто станом на 20.08.2020, строк розгялу не сплив.

Також, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від 19.08.2020 на підставі ст. 49, 53 КПК України доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві призначити та забезпечити явку в судове засідання захисника на окрему процесуальну дію розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 .

Підставою для ухвалення такого рішення стала доповідь секретаря судового засідання, яка здійснювала судовий виклик адвоката ОСОБА_6 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 73 КПК України.

Відповідно до п. 6 ст. 19 Закону України «Про безоплатну вторинну правову допомогу» у разі отримання ухвали слідчого судді про залучення захисника для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний негайно призначити захисника.
Статтями 23, 24 цього Закону визначені випадки припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги, а також заміна адвокатів, що віднесено до компетенції керівника відповідного Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Таким чином, доводи підозрюваного ОСОБА_3 про те, що слідчим суддею ОСОБА_5 усунуто його адвоката ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання прокурора шляхом прийняття 19.08.2020 ухвали про доручення центру надання безоплатної вторинної допомоги призначити йому нового адвоката є безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи та вищенаведеним положенням закону.
Підходи щодо упередженості та безсторонності з боку суддів викладено у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні в справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про наявність підстав для відводу слідчого судді, визначених ст. 75, 76 КПК України, тому підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді відсутні.
Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Заяву адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1