Справа № 366/744/20
Провадження № 1-кп/366/114/20
В И Р О К
Іменем України
13 липня 2020 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000084 від 20.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що 20 лютого 2020 року приблизно о 05:30 годині на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю в складі: помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з адміністративно-юрисдикщйної діяльності - начальник групи ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта поліції ОСОБА_7 , начальника відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 категорії ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 на чолі з першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 капітаном ОСОБА_5 , які згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, на березі річки «Тетерів» між с. Лапутьки та Страхолісся Іванківського району Київської області, було виявлено легковий автомобіль марки «ЗАЗ» модель «110206» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_10 жителька АДРЕСА_2 , - без водія.
Після чого, старшим прикордонного наряду ОСОБА_5 , було прийнято рішення про наближення до легкового автомобіля марки «ЗАЗ» модель «110206» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який знаходився на березі річки «Тетерів», без будь-якої особи, в тому числі водія, з метою встановлення особи останнього, та подальшого уточнення мети знаходження останнього в контрольованому прикордонному районі, перевірки документів, що підтверджують особу, а також враховуючи той факт, що в даній місцевості поширені факти зайняття незаконним рибним промислом, перевірки, огляду автомобіля на предмет наявності заборонених знарядь лову та незаконно здобутих водних живих об`єктів.
Наблизившись до легкового автомобіля марки «ЗАЗ» модель «110206» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та дочекавшись доки з води на беріг річки на резиновому човні виплив громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прикордонний патруль підійшов до легкового автомобіля - старший прикордонного наряду ОСОБА_5 , у формленому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, представився, зазначивши своє прізвище, імя та по-батькові, посаду та повідомив особі, що вона перебуває у прикордонній смузі, де відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 р. діють вимоги прикордонного режиму та відповідно до вимог ст. 20 Закону У країни «Про Державну прикордонну службу» та «Положення про прикордонний режим» висловили законну вимогу надати в прикордонній смузі документ, який посвічує особу громадянина України та надати для зовнішнього огляду транспортний засіб, на що ОСОБА_6 , не відреагував.
В цей же день, близько 06 годині 00 хвилин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків. 20 лютого 2020 року близько 6 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення опору працівникам правоохоронного органу шд час виконання ними своїх службових обов`язків, ОСОБА_6 на законну вимогу працівників Прикордонного патруля повторно не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, які виконують свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, в грубій формі відмовив в виконанні законних вимог.
Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, вчинив активну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, яка виразилася в тому, що останній в супереч законним вимогам, без надання можливості огляду транспортного засобу, розпочав рух на легковому автомобілі марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку с. Лапутьки Іванківського району Київської області та таким чином здійснив спробу втечі з місця пригоди, у зв`язку з чим під час якої ОСОБА_5 , з метою протидії спробі втечі, вхопив автомобіль за водійські двері, та звернувся з вимогою заглушити двигун та залишитись на місці події, проте ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, не вимикаючи двигун, привів автомобіль в рух та протягнув ОСОБА_5 за автомобілем на відстань близько 50 м., та дочекавшись коли останній відчепився, на легковому автомобілі залишив місце пригоди.
У зв`язку з чим, старшим прикордонного наряду ОСОБА_5 було прийнято рішення на переслідування ОСОБА_6 , якого за допомогою службового автомобіля, наздогнали в с. Лапутьки по вул. Річкова, навпроти домоволодіння № 28 Іванківського району Київської області, та після чого на вищевказаному службовому автомобілі заблокував йому рух.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 cт. 342 КК України.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що 20 лютого 2020 року приблизно о 05:30 годині на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю в складі: помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальник групи ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта поліції ОСОБА_7 , начальника відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 , старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 категорії ІНФОРМАЦІЯ_7 на чолі з першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 капітаном ОСОБА_5 , які згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, на березі річки «Тетерів» між с. Лапутьки та Страхолісся Іванківського району Київської області, було виявлено легковий автомобіль марки «ЗАЗ» модель «110206» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_10 жителька АДРЕСА_2 , - без водія.
Після чого, старшим прикордонного наряду ОСОБА_5 , було прийнято рішення про наближення до легкового автомобіля марки «ЗАЗ» модель «110206» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який знаходився на березі річки «Тетерів», без будь-якої особи, в тому числі водія, з метою встановлення особи останнього, подальшого уточнення мети знаходження останнього в контрольованому прикордонному районі, перевірки документів, що підтверджують особу, а також враховуючи той факт, що в даній місцевості поширені факти зайняття незаконним рибним промислом перевірки огляду автомобіля на предмет наявності заборонених знарядь лову та незаконно здобутих водних живих об`єктів.
Наблизившись до легкового,автомобіля марки «ЗАЗ» модель «110206» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та дочекавшись доки з води на беріг річки на резиновому човні виплив громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прикордонний патруль підійшов до легкового автомобіля - старший прикордонного наряду ОСОБА_5 , у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, представився, зазначивши своє прізвище, імя та по-батькові, посаду та повідомив особі, що вона перебуває у прикордонній смузі, де відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 р. діють вимоги прикордонного режиму та відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» та «Положення про прикордонний режим» висловили законну вимогу надати в прикордонній смузі документ, який посвічує особу громадянина України та надати для зовнішнього огляду транспортний засіб, на що ОСОБА_6 , не відреагував.
В цей же день, близько 06 годині 05 хвилин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. 20 лютого 2020 року близько 6 години 50 хвилин, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, на законну вимогу працівників Прикордонного патруля повторно не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівник правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, який виконує свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, здійснив погрози застосування відносно старшого Прикордонного наряду - першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_5 , - фізичного насильства, а саме усному висловлені голосом, а також жестами погрози заподіянні побоїв, а також тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконання останнім своїх службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з иконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні римінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_6 суті пред`явленого обвинувачення, судом у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, було визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, а саме: допит свідків, допит потерпілого, дослідження письмових в тому числі і відео доказів, допит обвинуваченого.
Так, допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що працює начальником відділення прикордонної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». З 19.02.2020 року по 20.02.2020 року він ніс службу.

Старшим прикордонного наряду було надано вказівку сховатися, за 100 метрів до автомобіля і чекати поки ОСОБА_11 вийде з води. Було темно. Через годину, дана особа вийшла з води, почули звук відкриття багажника і вони підійшли до ОСОБА_11 .

Потерпілий ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_11 , щоб останній пред`явив свої документи, на що останній не відреагував, почав прив`язувати свій човен і виражатися нецензурно: «Дебіли, яка тут прикордонна смуга». Погрожував потерпілому: « ОСОБА_13 тебе найду. Не підходь до машини. Я тобі голову відіб`ю». Нецензурна лайка ОСОБА_11 була адресована потерпілому. Погрози були реальні. ОСОБА_11 вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою.

В той час свідок ОСОБА_14 здійснював попереджувальні постріли, потерпілий ОСОБА_12 тримався за автомобіль ОСОБА_11 , а він всю подію знімав на відео.

ОСОБА_11 завів свій автомобіль, при цьому потерпілий ОСОБА_12 тримався руками за водійські дверцята автомобіля, продовжуючи рух, протягнув потерпілого 50-70 метрів.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що 20 лютого 2020 року приблизно 04 годині на службовому автомобілі прибули на берег річки «Тетерів» в районі с. Лапутьки Іванківського району Київської області з метою перевірки інформації щодо порушення законодавства в частині вилову риби забороненими знаряддями лову.

Близько 05-06 години побачили автомобіль марки «ЗАЗ», згодом до нього підійшов силует людини, який здійснював завантаження човна на автомобіль. Після чого вони підбігли до ОСОБА_11 , запропонували йому пред`явити документи для встановлення особи, на автомобіль та знаряддя лову, на що останній відмовив. В той час ОСОБА_11 погрожував: «Уволю Вас. Хто ви такі…». Не зважаючи на прохання прикордонників, ОСОБА_11 продовжував завантажувати човен на транспортний засіб, сів за кермо автомобіля і здійснив рух. Потерпілий ОСОБА_12 намагався притримати транспортний засіб, однак ОСОБА_11 продовжував їхати далі, протягнувши потерпілого 50-70 метрів. ОСОБА_11 поїхав в район села Лапутьки. Погрози були реальними на адресу потерпілого: «я вас знайду, позвільняю; хто ви такі? що ви тут робите? я вам порозбиваю голови».

Опір проявлявся в ненаданні ОСОБА_11 документів для встановлення його особи, а також на транспортний засіб та знаряддя лову. Також опір полягав у ненаданні обвинуваченим дозволу на огляд його автомобіля.

Він весь час стояв з переду автомобіля.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 20 лютого 2020 року перебував на службі, як прикордонний патруль. Близько 05 години вони побачили на березі річки Тетерів, в районі с. Лапутьки Іванківського району Київської області, біля насосної станції, автомобіль марки «ЗАЗ». Близько 06 години з води вийшов ОСОБА_11 до даного транспортного засобу, погрузив лодку, після чого він у складі наряду прикордонників підійшли до нього, представилися та на законну вимогу запропонували надати документи, що посвідчують його особу, на транспортний засіб та знаряддя лову, на що останній відмовив, погрожував: «Я Вас найду…, Я Вам морду наб`ю». Погрози сприймалися як реальні.

ОСОБА_11 не звертав уваги, продовжував завантажувати човен, і намагався їхати. Потерпілий ОСОБА_12 намагався притримати двері автомобіля, щоб ОСОБА_11 не поїхав, однак останній ні на що не реагував, завів транспортний засіб і поїхав, при цьому протягнувши близько 50 метрів потерпілого.

Щодо пропозиції огляду автомобіля з боку колег свідок не пам`ятає.

ОСОБА_16 проявлявся в розмахуванні руками, погрожував потерпілому на «ТИ», а до решта колег на «ВИ».

Всі були у форменному одязі, при них були наявні службові посвідчення.

Допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_5 показав, що 20 лютого 2020 року близько 04 години ранку з визначеними військослужбовцями висунулися на місце несення служби на ділянку берегової лінії річки Тетерів поблизу населеного пункту с. Лапутьки Іванківського району Київської області. Метою було: перевірити інформацію начальника їхнього підрозділу щодо можливого порушення законодавства в частині вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову громадянином ОСОБА_11 на автомобілі марки «ЗАЗ» . На місце події прибули близько 05 години ранку, де побачили автомобіль. Щоб вияснити обставини, вони зайняли місце для спостереження і почали чекати коли до вказаного автомобіля хтось повернеться. Пройшло близько години, надворі почало світати.

В ході спостереження і прослуховування було видно особу і чіткіше стало видно автомобіль, який згідно візуальних ознак схожий на автомобіль обвинуваченого.

В подальшому особа підняла човен з річки Тетерів і почала завантажувати його на автомобіль. Видно було, як особа, щось схоже на ящик, з човна загружала до багажного відділення автомобіля. Перед цим було чути характерний звук весел, які перебували на даному човні.

Після того, як дана особа завантажила все приладдя в машину, при цьому говорила по телефону, ним, як старшим наряду, було вирішено дати вказівку наряду, щоб підбігти до особи з метою уточнення обставин.

Наблизившись ближче до вказаної особи, було сказано «Стій, прикордонний наряд». При цьому, було видно, що це був громадянин ОСОБА_11 , який неодноразово попадав в поле зору його прикордонного відділу.
На прохання надати документи для встановлення особи та на транспортний засіб, отримали від ОСОБА_11 погрози на підвищеному тоні «та хто ти такой; я тебе ничего не буду показивать; тобі голову віб`ю чи відірву, я тебя посаджу», нецензурну лайку та відмову від надання відповідних документів. Погрози ОСОБА_11 він сприймав, як реальні дії. Погрози ОСОБА_11 були тільки словесні.

Було запропоновано ОСОБА_11 надати прикордонникам для огляду свій автомобіль, з метою перевірки речей та предметів безпеки, зокрема: зброї, знарядь лову, на що останній відмовився. Він та колеги хотіли, щоб ОСОБА_11 відкрив дверцята багажного відділення, для огляду, без втручання в особисті речі.

ОСОБА_11 почав відкривати двері автомобіля, всунув ключ в замок запалення, але на неодноразові зауваження він не реагував, та намагався поїхати, при цьому весь час погрожував вчиненням інших дій, або заходи впливу з боку інших правоохоронних органів, щоб їм, і вчасності йому, потерпілому особисто, будуть «кранти». Почав сідати в транспортний засіб, намагався поїхати, не звертаючи увагу на неодноразові зауваження, що він цього не зможе зробити до того часу, поки не виконає законних вимог прикордонного відділу. При цьому, решта складу прикордонного наряду знаходилися навколо транспортного засобу.

В ході спілкування ОСОБА_11 вчиняв спроби щодо зникнення з місця події, які полягали в тому, що він сів в транспортний засіб з відкритими дверцями, завів транспортний засіб, незважаючи на те, що перед ним були особи попереду і позаду, тобто склад прикордонного наряду і все це супроводжуючи нецензурною лайкою, сказав, що «пішли Ви і тому подібне». ОСОБА_11 не реагував навіть на те, що потерпілий тримався руками за двері транспортного засобу, щоб він не поїхав, різко натиснув на газ та різко рушив. При цьому протягнувши потерпілого близько 50 метрів та ледь не переїхавши решту прикордонного наряду, який перебував перед транспортним засобом. Один військовослужбовець, який перебув попереду капоту автомобіля, намагався зупинити транспортний засіб, а інші - перебуваючи позаду, намагалися наздогнати даний автомобіль.

В подальшому, один з прикордонників, здійснив три попереджувальні постріли вгору з штатного пристрою для вистрілу гумових куль з метою вчинити звуковий вплив на дану особу, щоб ОСОБА_11 все ж таки припинила свої дії.

ОСОБА_11 зник з місця події. Шляхом переслідування на службовому транспорті, знайшли ОСОБА_11 з транспортним засобом в с.Лапутьки Іванківського району з декількома односельчанами.

В ході подальшого спілкування, ОСОБА_11 заявив, що викликав наряд поліції, що вони пробили йому колеса в автомобілі. Було прийнято рішення дочекати працівників поліції.

По приїзду поліції, на ОСОБА_11 було складено матеріали за ст.185-10 КУпАП.

Під час перебування в населеному пункті погрози звучали від ОСОБА_11 : «Я найду на тебе управу.». Місцеві жителі задавали безліч запитань з прикордонного законодавства, при цьому відволікаючи прикордонників.

До ОСОБА_11 всім прикордонним складом пред`являлися вимоги щодо виконання ним законних розпоряджень.

Протокол затримання на ОСОБА_11 не складався.

Після допиту свідків та потерпілого ОСОБА_5 , судом були безпосередньо досліджені наступні письмові докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України, а саме:
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000084, дата та час внесення відомостей до ЄРДР про заяву 20.02.2020 року 18 година 32 хвилини 51 секунда, правова кваліфікація ч. 2 ст. 342 КК України, відповідно до якого (короткий виклад обставин) 20.02.2020 року о 06 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за кермом автомобіля ЗАЗ «Таврія» д. н. з. НОМЕР_1 , знаходячись на березі річки Тетерів між с. Лапутьки та с. Страхолісся, умисно вчинив активну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, яка виразилась в тому, що останній здійснив спробу втечі з місця пригоди, чим спричинив опір працівникові правоохоронного органу та дата та час внесення відомостей до ЄРДР про заяву 26.02.2020 року 13 год. 53 хв. 02 секунди, правова кваліфікація ч. 1 ст. 345 КК України, відповідно до короткого викладу обставин, під час здійснення слідчим досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, виявлено, що в діях ОСОБА_6 наявний склад злочину передбачений ч. 1 ст. 345 КК України, а саме погроза застосування фізичного насильства відносно працівника правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону;
- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, що містить ознаки злочину від 20.02.2020 року, відповідно до якого начальник відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_8 Управління внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , звернувся 20.02.2020 року на ім`я начальника Іванківського ВП Вишгородського ВПГУ НП в Київській області з повідомленням про виявлення кримінального првопорушення вчиненге ОСОБА_6 , який своїми діями вчинив опір та здійснював погрози життю та здоров`ю складу прикордонного наряду. Повідомлення, згідно штемпеля, зареєстровано в Іванківському ВП 20.02.2020 року о 17 годині 41 хвилина за вхідним номером 838;
- рапорт першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 категорії (тип Б) капітана ОСОБА_5 , відповідно до якого, в період часу з 19.02.2020 року на 20.02.2020 року, з 04 години до 10 години ранку, спільно зі старшим лейтенантом ОСОБА_8 , прапорщиком ОСОБА_9 , лейтенантом ОСОБА_7 виконував наказ на охорону державного кордону України у прикордонному наряді «прикордонний патруль» в РнП № 1 (прикордонна смуга). У ході несення служби в районі с. Лапутьки на березі річки Тетерів було виявлено громадянина України ОСОБА_6 на автомобілі ЗАЗ «Таврія», що здійснював завантаження гумового човна та на законні вимоги складу прикордонного наряду щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу, огляду транспортного засобу на предмет наявності заборонених предметів та речей, здійснював опір, погрожував насильством, життю та здоров`ю війсковослужбовців під час виконання ними службового обов`язку з охорони державного кордону та вподальшому здійснив втечу з місця виявлення на транспортному засобі;
- рапорт заступника начальника штабу-начальника відділу прикордонної служби штабу, майора ОСОБА_18 , щодо проведення службового розбору за фактом застосування заходів фізичного впливу військовослужбовцями відділу прикордонної службт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » типу Б, за результатами службового розбору, встановлено, що використання пристрою для відстрілу патронів з гумовою кулею Форт-17 прапорщиком А. Горкушою, вважати правомірним, та здійснено відповідно до вимог законодавства України;
- протокол огляду місця події від 20.02.2020 року з фототаблицею до нього та відеозаписом ходу та результатів огляду місця події, відповідно до якого, слідчий ОСОБА_19 в період часу з 08 годин 10 хвилин до 09 годин 20 хвилин 20.02.2020 року, в с. Лапутьки, в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , за участі спеціаліста ОСОБА_22 , інших осіб ОСОБА_6 із застосуванням технічних засобів, фото - відеокамери марки Панасонік, провів огляд місця події, під час якого, за адресою: АДРЕСА_3 було оглянуто автомобіль ЗАЗ моделі 110206 сірого кольору з гумовим човном на даху зеленого кольору, лодочний двигун, в салоні гумового човна гумові чоботи, на передньому лівому колесі наявні гулі. Потім огляд продовжився на березі річки Тетерів, на відстані 4 км від с. Лапутьки, де було виявлено сліди від автомобіля марки ЗАЗ, а також виявлено на дорозі на грунтовому покриві гільзу 9х18 «Форт 9 мм Р 17», яку поміщено до спецпакету № 3586631, 3586632, та вилучено до Іванківського ВП. Автомобіль ЗАЗ та гумові чоботи, надувний човен, лодочний двигун вилучено до Іванківського ВП. На цьому огляд завершено, огляд проводився в денний період часу при денному освітленні без опадів. Підписи понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Учасники: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 ;
- DVD-R диск Verbatim 4.7 GB 16х 120 min, з відеозаписом ходу та результатів огляду місця події від 20.02.2020 року на березі річки Тетерів між с. Лапутьки та Страхолісся та по вул. Річкова в с. Лапутьки. Так при відтворенні та перегляді вказаного відео файлу із записом, встановлено, що проводиться слідча дія огляд місця події в с. Лапутьки по вул. Річковій, 28 за участі понятих та підозрюваного ОСОБА_6 слідчий повідомляє, що слідча дія відбувається огляд місця події відбувається в рамках повідомлення від 12.02.2020 року. Так об`єктом огляду є транспортний засіб ЗАЗ Таврія, на кузові якого є видимі пошкодження. На лівому передньому колесі є гулі. На запитання слідчого про обставини, ОСОБА_6 повідомив, що 20.02.2020 року прибув на берег річки тетерів, поплавати на човні. Коли вийшов на берег до нього підійшли прикордонники та просили документи, що посвідчують особу. Він відмовився надавати документи, сів за кермо та поїхав. Під час руху почув два постріли. Приїхав в с. Лапутьки до себе додому та викликав працівників поліції. Після слів ОСОБА_6 , слідчий продовжив огляд автомобіля з усіх боків, оглянув вміст багажного відділення та салону автомобіля. Потім слідчий підійшов до ОСОБА_9 та розпитав у нього про обставини події, потім запросив капітана ОСОБА_5 , якого також розпитував про обставини події, після чого запис переривається і продовжується на березі річки Тетерів в 4-х кілометрах від с. Лапутьки. На це місце вказав учасник слідчої дії. В даному місці слідчим виявлено сліди від автомобіля ЗАЗ Таврія, напрямок руху, сліди боротьби і взуття. Потім слідчий запитує у ОСОБА_11 про місце та про обставини. На що він відповідає, що приїхав на це місце половити рибу, припаркував автомобіль, вийшов на воду, повернувся, сів до автомобіля. Потім до нього підбігли прикордонники, не представляючись, вимагали документи, він не показуючи документів, сів до автомобіля та поїхав. Щодо слідів на грунті, повідомив, що сліди його та прикордонників, які там топтались. Коли від`їхав з 10 метрів почув постріли. Після цього слідчий запитує свідка ОСОБА_9 про місце де продовжується огляд, що це за місце, що там відбувалось, на що ОСОБА_23 відповідає, Що на цьому місці вони несли службу, побачили автомобіль, підійшли, попросили у водія документи, водій відмовився надавати документи, сів за кермо, почав рух, капітан ОСОБА_12 вцепився в двері, він зробив два постріли у повітря. Потім слідчий разом з свідков ОСОБА_23 підійшли на місце де лежала гільза, яку потім помістили до спецпакету. На 1 хв. 57 сек, відео, слідчий питає у Горкуші «сліди волочіння якісь ще є?». Потім на 2 хв. 24 сек, слідчий запитує у ОСОБА_23 «оце сліди волочіння це шо?». Потім слідчий запрошує потерпілого ОСОБА_12 , якого також запитує про місце де проводиться огляд та про обставини, на що ОСОБА_12 повідомляє, що на цьому місці вони несли службу, побачили автомобіль, попросили водія надати документи, водій невідреагував та почав рух, оскільки водійські дверцята були відкриті, він хотів перешкодити водію, однак водій на його голосові команди не реагував та продовжив рух, і протяг його за собою, потім він відпустив двері, оскільки автомобіль набирав швидкість. На 5 хв. 49 сек, слідчий звертаючись до ОСОБА_12 просить «покажіть місце де вас протянув автомобіль і сліди волочіння». Потім слідчий визначає приблизну довжину волочіння у 50 метрів. Слідча дія завершується;
- розпорядження Київської ОДА від 13.10.1998 року № 565 «Про організацію роботи, щодо встановлення та дотримання в Іванківському, Поліському районах та м. Славутич Київської області прикордонного режиму;
- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20.02.2020 року, відповідно до якої, два металеві предмети, зовні схожі на гільзи до пістолета Форд з написами 9х18 та Форд 9 мм Р.А. та легковий автомобіль марки ЗАЗ 110206 д. н. з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами та визначно місце зберігання, Іванківське ВП;
- квитанцію № 19 про прийняття на зберігання речових доказів 26.03.2020 року, найменування речових доказів, що передаються на зберігання: спецпакети № 3586632, 3586631, з вмістом двох металевих предметів, зовні схожих на гільзи до пістолета Форд;
- розписка від ОСОБА_6 від 20.20.2020 року, відповідно до якої, від працівників поліції він отримав надувну лодку зеленого кольору, гумові чоботи, лодочний мотор та аккумулятор, для відповідального зберігання;
- протокол огляду документів від 21.02.2020 року, відповідно до якого, слідчий ОСОБА_24 в період часу з 09 год. 50 хв. по 11 год. 20 хв., огялув документи, отриманні у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на запит № 1291, під час огляду яких встановлено, що останні підтверджують факт перебування ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 на службі та при виконанні службових обов`язків (документи зазначені в переліку, суду не надані);
- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 21.02.2020 року, відповідно до якої, документи, отриманні у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на запит слідчого № 1291, під час огляду яких встановлено, що останні підтверджують факт перебування ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 на сліжбі та при виконанні службових обов`язків, визнано речовими доказами та визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- протокол слідчого експерименту від 21.02.2020 року за участі свідка ОСОБА_5 та відеозапис слідчого експерименту до нього, відповідно до якого, суть слідчої дії зводиться до допиту свідка під відеозапис;
- протокол слідчого експерименту від 21.02.2020 року за участі свідка ОСОБА_8 та відеозапис слідчого експерименту до нього, відповідно до якого, суть слідчої дії зводиться до допиту свідка під відеозапис;
- протокол слідчого експерименту від 21.02.2020 року за участі свідка ОСОБА_9 та відеозапис слідчого експерименту до нього, відповідно до якого, суть слідчої дії зводиться до допиту свідка під відеозапис;
- протокол слідчого експерименту від 21.02.2020 року за участі свідка ОСОБА_7 та відеозапис слідчого експерименту до нього, відповідно до якого, суть слідчої дії зводиться до допиту свідка під відеозапис;
- протокол огляду відеозапису від 22.02.2020 року, відповідно до якого Слідчий ОСОБА_27 в службовому кабінеті, провів огляд відео файлу під назвою MOV_0005 mp4 розміром 283.370 МВ, створений 20.02.2020 року о 12 год. 49 хв;
- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 22.02.2020 року, відповідно до якої, відео файл під назвою MOV_0005 mp4, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000084 від 20.02.2020 року.
Також прокурором у судовому засіданні долучено: фотокопію паспорта громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимогу УІТ ГУ МВС України в Київській області на ОСОБА_6 , фото копію довідки про звільнення з місць позбавлення волі від 21.10.2009 року, лист за підписом головного лікаря КНП ІРР «Іванківська ЦРЛ», про те, що ОСОБА_6 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеристику з Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області, відповідно до якої, скарг на ОСОБА_6 не надходило, лист з Іванківського ОРВК, про те, що ОСОБА_6 , на військовому обліку не перебуває, довідку з Іванківської районної філії Київського обласного центру зайнятості, відповідно до якої ОСОБА_6 на обліку в центрі зайнятості станом на 31.03.2020 року не перебуває, вирок Іванківського районного суду Київської області від 31.10.2016 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 5100 гривень.
Допитаний у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_6 показав суду, що він дуже часто їздить на рибалку. Був затриманий 12 разів за грубе порушення вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову.

У тому місці де він 20 лютого, перебував на рибалці, та земельна ділянка знаходиться в його користуванні, як пай.

20 лютого 2020 року приїхав на рибалку. Близько півгодини він знаходився на воді, вийшов з води, поїв, зробив телефонний дзвінок. Раптом із-за кущів вискочили чотири прикордонники і почали кричати: «Стій». Були з автоматами. Його автомобіль стояв на березі, відкритий. Прикордонники його знали, тому що, у них є копія його паспорту.

Прикордонникам зателефонував браконьєр, якого вони «кришують» і повідомив, що він знаходиться на воді. Попередньо, прикордонники спустили колеса на його автомобілі. Троє працівників були у формі, а в одного форма не співпадала з формою прикордонників.

Він попросив пред`явити документи, однак ніхто з прикордонників цього не зробив. Це чітко відображено на відео.

Потерпілий ОСОБА_12 , без його дозволу, сів в автомобіль і заглушив двигуна.

Коли він сів до свого автомобіля, то потерпілий ОСОБА_12 повис на дверях його автомобіля. Ніяких тяжких наслідків з його боку, він не мав наміру завдавати потерпілому ОСОБА_12 , оскільки його автомобіль був на спущених колесах і їхав повільно. Він попередив прикордонників, що викликає працівників поліції і чекає всіх у першому населеному пунктів де будуть люди (свідки), оскільки він був сам на місці події і переживав за своє життя. Через бездіяльність прикордонників у нього часто піднімається тиск, болить серце.

Прикордонники близько року його переслідують, не раз проїжджали повз його будинок, погрожують. Погроз фізичною розправою з його боку до самого потерпілого та його колег не було.

Він вважає, що опору на прикордонників не чинив, фізичною розправою не погрожував, оскільки він був один, а прикордонників було чотири чоловіка і вони були озброєнні.

Вважає, що навпаки, з боку прикордонників відносного нього були погрози.

Суд, допитавши свідків, потерпілого, приймаючи до уваги надані письмові докази, допитавши обвинуваченого, приходить до наступного.
Так, згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 91, 92 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження і обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та потерпілого.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
За ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
З приводу оцінки доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Так, на думку суду протокол огляду місця події від 20.02.2020 року, є недопустимим доказом, у зв`язку з чим, суд не може посилатись на нього при ухваленні вироку, виходячи з наступного.
За ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.
За ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Згідно ч. ч. 1, 2, 7 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
За ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
За ч. 2 ст. 233 КПК України, під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
За ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими.
З оглянутого у судовому засіданні протоколу огляду місця події, встановлено, що дана слідча дія була проведена 20.02.2020 року в період часу з 08 год. 10 хв. до 09 год. 20 хв. Як вбачається з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000084 від 20.02.2020 року, відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 342 КК України, були внесені до ЄРДР о 18 годині 32 хвилини, тобто огляд місця події, проводився до моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є не допустимим. Крім того, у розпорядженні суду відсутня інформацією, про те, чи звертався слідчий невідкладно після проведення огляду місця події з клопотанням до слідчого судді відповідно до вимог ст. 234 КПК України, та чи була винесена судом відповідна ухвала.
Крім того, під час перегляду відеозапису до протоколу огляду місця події, слідчий з упевненістю, без участі спеціаліста, не озброєним оком, без виготовлення відбитків чи зліпків, чітко та без вагань визначає, що на поверхні землі наявні сліди протектора коліс, які належать (відповідають) слідам протектора коліс автомобіля марки ЗАЗ Таврія, крім того, без спеціальних засобів визначає відстань (шлях) волочіння 50 метрів, як про те зазначено в обвинувальному акті.
Крім того, на думку суду протоколи проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 від 21.02.2020 року, є неналежними доказами, у зв`язку з тим, що вони не несуть у собі жодного доказового підгрунтя.
Так, відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.
Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Аналізуючи зазаначені вище протоколи про проведення слідчого експерименту, суд дійшов висновку, що всі вони, а їх чотири, зводяться до того, що свідки та потерпілий під час проведення, так би мовити слідчого експерименту, демонструють на камеру в якому положені вони перебували відносно автомобіля, однак, слідчим не зазначається в жодному протоколі, яких результатів він досяг при проведені вказаної слідчої дії.
Крім того, прокурором у судовому засіданні було долучено в якості доказу, протокол огляду відеозапису від 22.02.2020 року та відеофайл під назвою MOV_0005 mp4, створений 20.02.2020 року о 12 год. 49 хв., тривалістю 2 хвилини 11 секунд. З показів, наданих потерпілим ОСОБА_5 безпосередньо у судовому засіданні, зазначений відеофайл був створений (відзнятий) за допомогою мобільного телефону, який на половину є власністю свідка ОСОБА_8 , а на половину службовим.
Зазначений вище протокол огляду відеозапису та сам відеозапис під назвою MOV_0005 mp4, на думку суду є недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що отриманий стороною обвинувачення не у визначений КПК України спосіб, а тому, суд не може посилатись на нього при ухваленні вироку, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органівдержавної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.
За ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
За ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК україни, протягом кримінального провадження, потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
В силу вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
За таких обставин, суду не зрозуміло звідки та на якій правовій підставі слідчим здобуті ці докази, у зв`язку з чим, суд не може визнати такі докази допустими, та покласти їх в основу вироку.
Суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії від 6 грудня 1988 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Злочин від інших правопорушень відрізняється найвищим ступенем суспільної небезпечності.
Відповідно до ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Склад злочину це сукупність юридичних ознак (обєктивних і субєктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним кодексом. Обєктивна сторона це сукупність зовнішніх ознак вчиненого злочину: діяння (дія або бездіяльність), суспільно небезпечні наслідки, причинний зв`язок, спосіб, засоби, місце, час, обстановка вчинення злочину. Щодо наслідків, то вони є обовязковою ознакою тільки матеріальних складів злочинів.
Так, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, полягає в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обовязків по охороні громадського порядку.
Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 342 КК України настає за опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. Постановою Пленуму ВСУ від 26.06.1992 № 8 «Про застосування законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» опір визначається як активна фізична протидія. Тобто, його ознаками є: 1) активні дії; 2) дії винного повинні бути спрямовані на організм потерпілого з застосуванням фізичної сили; 3) вони перешкоджають виконанню потерпілим своїх функцій; 4) дії вчинені в момент виконання потерпілим своїх службових обов`язків.
Суд звертає увагу на те, що позиція обвинуваченого як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні була в цілому послідовною, логічною і на думку суду, щирою. Прокурор та потерпілий в судовому засіданні не заявляли клопотань про допит будь-яких інших свідків чи дослідження додаткових письмових матеріалів чи речей на підтвердження обвинувачення.
З наведеного вище можна зробити висновок, що дії самого обвинуваченого не були головною перешкодою при виконанні працівниками правоохоронних органів своїх службових обов`язків. Отже, суд вважає, що дії обвинуваченого не супроводжувались опором працівнику правоохоронного органу під час виконанням ним службового обовязку. А тому, суд приходить до висновку про відсутність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що опір потрібно відрізняти від злісної непокори. Злісною непокорою (ст. 185 КпАП України) є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за вказані дії настає за відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Опір, на відміну від злісної непокори може полягати в таких наприклад діях як спроба вирватися при затриманні, перешкодження законному застосуванню сили. Серед ознак опору виділяється: а) він полягає в активних діях б) дії винного полягають у застосуванні до потерпілого фізичної сили.
Для розуміння поняття «опору», як цілісного поняття та невідємної частини обєктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ст. 342 КК України, визначення якому законодавець у своїх нормативних актах не надає, необхідно провести аналіз чинного законодавства, виходячи з чого можна дійти висновку про наступне.
Так, відповідно до підпункту а пункту 1 частини 3 статті 45 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, зокрема кайданки та інші засоби обмеження рухомості, до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти.
Із наведеної норми закону стає зрозумілим чітке відмежування законодавцем понять «здійснення опору» та «втеча», який однозначно відділяє їх одне від одного та наводить у нормі приклад можливої дії поліцейського у випадку вчинення правопорушником цих двох окремих за своїм змістом діянь.
Диспозицією статті 342 КК України чітко встановлено протиправне каране діяння, яке вчиняється субєктом злочину, а саме опір, ознаки якого було охарактеризовано вище. А тому дії ОСОБА_6 , який не вживаючи фізичного опору не виконав законних вимог працівників правоохоронного органу про зупинку транспортного засобу та залишив місце перебування, належать до площини адміністративних правопорушень відповідальність за які передбачена ст.ст. 122-2 та 185,185-10 КУпАП,
Крім того, відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27 липня 1998 року із змінами внесеними згідно з Постановами КМ № 1065 від 04.12.2019 року, з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних
питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою
злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і
контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної
прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени
громадських формувань з охорони громадського порядку і державного
кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну
прикордонну службу України" та "Про дорожній рух"
у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні
засоби.
Зупинка транспортного засобу здійснюється:
уповноваженими особами органів Національної поліції - у встановленому порядку; уповноваженими особами Державної прикордонної служби, а також
членами громадських формувань з охорони громадського порядку і
державного кордону: наземного - із застосуванням диска з червоним
світлоповертачем або рукою, що вказує на цей транспортний засіб.
Водій (капітан, судноводій, стерновий-моторист) повинен
зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія (капітана, судноводія, стернового-моториста) і пасажирів (членів екіпажу), та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Крім того, суд вважає недоведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст. 345 КК України.
Відповідальність з вчинення такого злочину настає також за наявності у винної особи прямого умислу, а стосовно субєктивної сторони, погроза вбивством чи насильством або пошкодженням майна повинна бути реальною та конкретною і такими погрози мають сприйматись як винною особою, так і потерпілим.
Переглянутий у судовому засіданні (та визнаний судом не належним) файл з відеозаписом, здійснений під час подій, містить лише словесну суперечку потерпілого з обвинуваченим, однак характер суперечки та її зміст не містить погроз потерпілому.
З огляду на фактичні обставини події обвинувачення, характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність негативних відомостей про нього, в тому числі, про притягнення до відповідальності за будь-які адміністративні правопорушення, суд не вбачає достатньо обгрунтованих підстав вважати, що досліджувана подія дала привід обвинуваченому погрожувати потерпілому таким чином, що його дії відповідали б диспозиції ч. 1 ст. 345 КК України.
Відсутні і підстави для сприйняття будь-яких слів обвинуваченого як погрози потерпілому з урахуванням наступної поведінки останнього після конфлікту, оскільки обвинувачений не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
За таких міркувань суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_6 погроз працівнику правоохоронного органу при виконанні ним службових обовязків, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, не доведене і за цим обвинуваченням його слід виправдати.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. При цьому сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, то суд ухвалює виправдувальний вирок.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення то ухвалюється виправдувальний вирок.
Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.
Безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не довела наявності в діях останнього обєктивної сторони злочину, а отже і наявності складу злочинів передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України. При не доведені субєктивної сторони злочину, ставиться під сумнів і наявність складу злочину.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути за належністю, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 368,370,373,374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 342 та ч.1 ст. 345 КК України визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінальних правопорушень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази: два металеві предмети, зовні схожі на гільзи до пістолета Форд з написами 9х18 та Форд 9 мм Р.А. - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; документи, отриманні у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на запит слідчого № 1291, під час огляду яких встановлено, що останні підтверджують факт перебування ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 на службі та при виконанні службових обов`язків - зберігати в матеріалах кримінального провадження; відео файл під назвою MOV_0005 mp4 розміром 283.370 МВ, створений 20.02.2020 року о 12 год. 49 хв - зберігати в матеріалах кримінального провадження; легковий автомобіль марки ЗАЗ 110206 д. н. з. НОМЕР_1 , який під розписку повернутий ОСОБА_6 , - залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суду Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя