Шаргородський районний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року

м. Шаргород

Справа №152/979/20
провадження 1-кс/152/132/20

Шаргородський районний суд Вінницької області

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000174, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

08.09.2020 слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у рамках кримінального провадження № 0000174, у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України, при наявності передумов, визначених у ст.ст. 132, 170 цього Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження

СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження № 0000174, зареєстроване в ЄРДР 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2020 приблизно о 19 годині на виїзді с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області в напрямку с. Слобода-Шаргородська Шаргородського району Вінницької області сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA Corona» під керуванням ОСОБА_4 , в результаті якої відбулося зіткнення вказаного автомобіля із деревом, а водій автомобіля ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

07.09.2020 за даним фактом розпочато досудове розслідування з правовою кваліфікацією - ч.1 ст.286 КК України (а.с.2).

06.09.2020 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було вилучено автомобіль «TOYOTA Corona» червоного кольору, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 і постановою слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 07.09.2020 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000174 та переданий для зберігання на автомайданчик Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с. 3-5,6).

З метою проведення судових експертиз та збереження речового доказу, який містить на собі слідову інформацію вчиненого кримінального правопорушення необхідно накласти арешт, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Позиція сторін

До суду поступили заяви від слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , начальника Шаргородського відділення Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про розгляд клопотання у їх відсутності.

Власник автомобіля «TOYOTA Corona» ОСОБА_6 та особа, у володінні якої перебуває автомобіль - ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, хоча про місце та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином шляхом здійснення виклику за телефоном, про причини неприбуття не повідомили, заяв про розгляд клопотання у їх відсутності до суду не надходило.
Згідно з положеннями ч.1 ст.172 КПК України неприбуття за судовим викликом слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , начальника Шаргородського відділення Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_6 і особи, у володінні якої перебуває автомобіль - ОСОБА_4 у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі -КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що майно, на яке автор клопотання просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 цього Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль марки «TOYOTA Corona», з реєстраційним номером НОМЕР_1 є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, тобто є речовим доказом у справі.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України і подано, у відповідності до ст. 170 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, на яке може бути накладено арешт (глава 17 Розділу ІІ КПК України).

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За вказаних обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000174 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 06.09.2020 в ході огляду майно, а саме: автомобіль марки «TOYOTA Corona», 1984 року випуску, червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.09.2003 та знаходиться у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , проживаючої по АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 та начальника Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала постановлена та підписана слідчим суддею 09.09.2020.

Слідчий суддя : ОСОБА_1