Справа № 577/3579/20
Провадження № 1-кп/577/499/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2020 року м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки та мешканки в АДРЕСА_1 ,
громадянки України, освіта середня, не працюючої,
одруженої, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
18.07.2020 близько 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходилась в літній кухні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де займалася домашніми справами. У цей час до неї підійшов чоловік ОСОБА_5 , який теж знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та на побутовому ґрунті розпочав з нею сварку з приводу того, що ОСОБА_4 сховала його гроші. Під час сварки ОСОБА_5 долонею руки наніс один удар по голові ОСОБА_4 , завдавши фізичного болю та не заподіявши тілесних ушкоджень. Така поведінка чоловіка обурила ОСОБА_4 , викликавши в неї почуття гніву, гострої неприязні та раптовий злочинний умисел, спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, реалізуючи який, вона вхопила зі столу кухонного ножа, лезом якого умисно нанесла ОСОБА_5 один удар в ділянку живота. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді рани передньої черевної стінки зліва по передньо-пахвовій лінії, пошкодження брижі низхідної товстої кишки. ОСОБА_5 швидкою медичною допомогою був доставлений до хірургічного відділення КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. А. Давидова», де невідкладно прооперований. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 359 від 04.09.2020 у ОСОБА_5 на час судово-медичного обстеження мали місце: рубець (наслідок загоєння рани) на лівій боковій поверхні живота в нижній третині по передньо-пахвовій лінії; на час госпіталізації у відділення мали місце: рана передньої черевної стінки по передній пахвовій лінії зліва. ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦЛ у хірургічному відділенні з 18.07.2020 по 27.07.2020 з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням брижі низхідної товстої кишки, алкогольне сп`яніння. За ступенем тяжкості рана передньої черевної стінки зліва по передньо-пахвовій лінії, пошкодження брижі низхідної товстої кишки в комплексі по небезпечності для життя в момент заподіяння, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, могли виникнути від дії предмету з колюче-ріжучими властивостями, внаслідок прикладання однократної дії травмуючого предмету в дану ділянку, в час указаний потерпілим. Таким чином, умисно наносячи удар ножем в область живота, тобто в ділянку розташування життєво важливих органів людини, ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та бажала їх настання.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнала повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснила, що 18 липня 2020 року близько 20 год. вона перебувала вдома в літній кухні, займалася закаткою. До неї ззаду дуже близько підійшов чоловік ОСОБА_5 та вдарив її кулаком по голові, висловлюючи претензії з приводу того, що вона забрала його барсетку з грішми і документами. Така поведінка чоловіка її обурила, від удару вона відчула сильний біль. Вона взяла ніж, повернулася до чоловіка і навмисно завдала удар ножем в область паха, з`явилася кров. Потім вона поклала ножа на стіл і пішла до дочки викликати швидку допомогу. Цього дня в обід вона випила десь 150-200 грам самогонки. Чоловік прийшов від свого батька і був п`яніший за неї. Насправді барсетка з грішми була у дочки, що з`ясувалося пізніше, вона говорила чоловіку, що не брала її. У скоєному щиро розкаюється, розуміє, що вчинила невірно, з чоловіком вона примирилася. Цивільний позов фінансового управління про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого визнає повністю.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно вимог ч.2 ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Як особа обвинувачена ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше судима, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 17.08.2020 на момент вчинення інкримінованих дій ОСОБА_4 розуміла значення своїх дій і могла керувати ними, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву з проханням розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності, прохав суворо не карати ОСОБА_4 і не позбавляти її волі, з обвинуваченою примирилися.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 , складену Конотопським міськрайонним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої суспільної небезпеки. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень.
На думку суду необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що передбачені п.1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
У кримінальному провадженні, фінансове управління Конотопської міської ради Сумської області заявило цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, в розмірі 5320,26 грн.
Обвинувачена ОСОБА_4 позов визнала у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Суд дійшов висновку, що позов фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю доведена. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М. Давидова» з 18.07.2020 по 27.07.2020 року, на його лікування за 9 ліжко-днів були понесені витрати в розмірі 5320,26 грн (а.с. 33). Вказані витрати підтверджуються довідкою-розрахунком, наданим позивачем, визнаються відповідачем і не викликають сумніву у суду. За таких обставин з ОСОБА_4 слід стягнути 5320,26 грн. витрат на лікування потерпілого.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України слід також скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 липня 2020 року.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2.) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.07.2020 року на речові докази: чоловічі шорти з нашарування речовини бурого кольору, кухонний ніж, футболку чоловічу з нашаруванням речовини бурого кольору.
Речові докази у справі: чоловічі шорти з нашарування речовини бурого кольору в пакеті №1, кухонний ніж в пакеті № 2, футболку чоловічу з нашаруванням речовини бурого кольору в пакеті №1, які передані до камери схову речових доказів Конотопського ВП, слід знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1