ЄУН № 336/3733/18
пр. № 1-кп/336/101/2020
ВИРОК
Іменем України
02 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03 червня 2018 року ОСОБА_4 приблизно о 23.00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, незаконно проник, перелізши через паркан, на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав:

металеву конструкцію з 6 відрізків арматури та 28 прутів довжиною 145 см вагою 11,25 кг вартістю 69,75 гривень;

металеву конструкцію з 6 відрізків арматури та 28 прутів довжиною 130 см вагою 10,9 кг вартістю 67,58 гривень;

металеву конструкцію з 6 відрізків арматури та 50 прутів довжиною 240 см вагою 19,15 кг вартістю 118,73 гривень;

металеву конструкцію з 6 відрізків арматури та 48 прутів довжиною 180 см вагою 14,25 кг вартістю 88,35 гривень;

металеву конструкцію з 6 відрізків арматури та 48 прутів довжиною 180 см вагою 14,25 кг вартістю 88,35 гривень;

металеву конструкцію з 6 відрізків арматури та 72 прутів довжиною 350 см вагою 26,35 кг вартістю 163,37 гривень,

а всього металеві вироби загальною вагою 96,15 кг вартістю 596,13 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що 03.06.2018 року ввечері у своїх знайомих вживав алкогольні напої та перебував у стані сильного алкогольного сп?яніння. Повертаючись додому приблизно о 23.00 годині, достовірно знаючи про те, що на території домоволодіння АДРЕСА_2 ведеться будівництво та там нікого немає, переліз через паркан, побачив на території металеві конструкції, які вирішив викрасти, для чого перекинув їх поступово через паркан, а потім за кілька разів переніс до гаражу біля будинку, де на той час мешкав, з наміром в подальшому ці конструкції продати. Після скоєння крадіжки він ліг спати, а наступного дня до нього завітали працівники поліції, які і вилучили викрадене майно з гаражу.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що у 2016 році він придбав домоволодіння із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 з наміром побудувати новий житловий будинок. Станом на червень 2018 року домоволодіння було огороджене парканом висотою приблизно 2 м, обладнано воротами, які були заперті на замок, старий будинок був розібраний та на земельній ділянці були побудовані стіни нового будинку, які 04.06.2018 року збирались армувати, для чого 03.06.2018 року на територію домоволодіння завезли металоконструкції. Вранці 04.06.2018 року ОСОБА_6 будівельники повідомили про зникнення металоконструкцій, після чого потерпілий викликав співробітників поліції. Зрозумівши, що працівники поліції навряд будуть проявляти активність у пошуку викраденого майна, потерпілий за своєю ініціативою проїхав найближчими пунктами приймання металобрухту та залишив там номер свого телефону, щоб у разі наміру здачі металоконструкцій, йому про це сповістили. Через деякий час йому зателефонував чоловік та повідомив, що йому пропонували придбати металоконструкції та сповістив можливе місце їх зберігання, а саме домоволодіння по АДРЕСА_3 . Цю інформацію ОСОБА_6 довів до відома працівників поліції, разом з якими попрямував до вказаного домоволодіння, де в гаражі були знайдені та в подальшому вилучені металоконструкції, які згодом йому були повернуті.
Прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у скоєнні злочину також надані письмові докази, а також документи, що стосуються речових доказів, та характеризують особистість обвинуваченого.
04.06.2018 року ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення злочину, а саме крадіжки металоконструкцій.
Відповідно до протоколу огляду місця подій від 04.06.2018 року слідчим оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , та виявлено, що домоволодіння огороджене парканом, який обладнаний воротами, на території домоволодіння розташовано недобудовану будівлю.
Згідно із протоколом огляду місця події 04.06.2018 року, який проведено з письмового дозволу ОСОБА_7 , яка, як зазначено у цій заяві, є власником гаражу по АДРЕСА_3 , та у присутності ОСОБА_4 слідчим оглянуто гараж за адресою: АДРЕСА_3 , в якому знайдено шість металевих конструкцій з металевих прутів та відрізків арматури.
У відповідності до протоколу тимчасового вилучення майна від 04.06.2018 року знайдені у гаражі металоконструкції були вилучені, а за протоколом від 05.06.2018 року оглянуті.
Потерпілим ОСОБА_6 слідчому за заявою від 05.06.2018 року надані копії договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за яким ОСОБА_6 15.07.2016 року придбав домоволодіння за цією адресою, технічного паспорту на житловий будинок, видаткових накладних на придбання арматури загальною вартістю 16031,42 гривень.
За висновком товарознавчої експертизи від 13.06.2018 року ринкова вартість брухту чорних металів загальною вагою 96,15 кг становить 596,13 гривень. Саме цю вартість сторона обвинувачення вказувала як вартість викраденого майна, чого не заперечувала сторона захисту.
В подальшому металеві конструкції були передані потерпілому ОСОБА_6 , про що наявна розписка.
Згідно із протоколом впізнання від 06.06.2018 року свідок ОСОБА_8 впізнала за фотознімками ОСОБА_4 як особу, яка поклала до гаражу по АДРЕСА_3 металеві конструкції.
В ході проведення слідчого експерименту 27.06.2018 року ОСОБА_4 розповів про обставини викрадення металоконструкцій з домоволодіння, вказавши, що ці події відбулись 03.06.2018 року близько 23.00 години.
Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодились обвинувачений та захисник, а також потерпілий.

Обвинувачений зазначив, що повністю визнає себе винним у скоєнні злочину, обставини, які зазначені в обвинувальному акті, в повній мірі відповідають дійсності, вартість майна не оспорює, кваліфікація дій є вірною.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, його докладні пояснення про обставини скоєння злочину, які узгоджуються з показаннями потерпілого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 , судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, не перебуває на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради та КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради, не працює, постійного місця проживання не має.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп?яніння, що підтверджено показаннями обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд не враховує щире каяття та сприяння розкриттю злочину з наступних міркувань.

Так, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обвинувачений вчиняв активні дії, які б сприяли розкриттю злочину, фактично ОСОБА_4 було виявлено у домоволодінні, де зберігалось викрадене майно. При цьому обвинувачений не вчиняв заходів для відшкодування потерпілому моральної шкоди, що могло б бути ознакою щирого каяття.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, хоча наразі у провадженні суду перебуває кілька проваджень за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 1,2 КК України, ОСОБА_4 , будучи працездатним, не працює та не пояснив за рахунок яких коштів існує, під час судового провадження переховувався від суду тривалий час.

Всі вищезазначені обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а отже і не вбачає підстав для застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Цивільного позову в ході досудового розслідування та судового розгляду не заявлялось.

Судом також вирішується доля речових доказів.

Враховуючи, що суду не надано будь-якого обґрунтування залучення експерта, який не є експертом державної експертної установи, а рівно і не вказано ким саме були сплачені витрати на проведення такої експертизи, тож суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта.

При визначенні дати початку відбування покарання суд виходить з того, що наразі ОСОБА_4 перебуває під вартою у зв?язку із обранням йому відповідного запобіжного заходу по іншому кримінальному провадженню, розгляд якого не завершено, у зв?язку з чим вважає доцільним відраховувати початок відбування покарання ОСОБА_4 з дати його фактично затримання - 01.04.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. ст. 185 ч.3 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01 квітня 2020 року.

Речові докази: шість металоконструкцій з відрізків арматури та металевих прутів, які передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 ;

CD-диск, що долучений до матеріалів кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1