Справа № 639/526/19
Провадження № 1-кп/639/108/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 від 04.01.2019 р. за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, судимого:

29.02.2008 р. апеляційним судом Донецької області за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 3 ст. 186 КК України до 14 років позбавлення волі, звільнився 17.01.2017 р.

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, судимого:

27.11.2008 р. Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

22.07.2009 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 01.06.2013 р. за відбуттям строку покарання,

26.12.2013 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

01.07.2015 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

08.02.2017 р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

30.10.2018 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 03.01.2019 р. за відбуттям строку покарання,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

4 січня 2019 року приблизно о 01-40 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували поблизу житлового будинку № 4 по вул. Дудинської в м. Харкові, де побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_9 , у якого на спині був рюкзак.

Саме в той час ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вступили у злочинну змову щодо здійснення відкритого заволодіння будь-яким майном, яке, як на їх думку, могло знаходитись у ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи повторно, узгоджено, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , наблизилися до ОСОБА_9 та запропонували останньому передати їм наявні у нього грошові кошти. Після цього ОСОБА_9 , побоюючись, що у разі невиконання вимог до нього може бути застосоване насильство, дістав з кишені своєї куртки 1 грн. 20 копійок та хотів віддати їх вказаним особам. У свою чергу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не задовольнившись діями ОСОБА_9 , будучи впевненими в тому, що останній не буде чинити їм опір, діючи узгоджено, почали разом обшукувати кишені його одягу.

При цьому ОСОБА_12 , переслідуючи корисний мотив та мету незаконного збагачення, відкрито заволодів мобільним телефоном «iphone5», який дістав із правої кишені джинсів потерпілого, а ОСОБА_13 взяв належний потерпілому рюкзак, але, оглянувши його, нічого не знайшов.

Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , звернувши на свою користь відкрито викрадений мобільний телефон ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши останньому матеріальну шкоду на суму 1915 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, пояснив наступне. Вночі 04.01.2019 р. він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебував біля торгівельного кіоску навпроти супермаркету «Класс» на Холодній Горі в м. Харкові. Побачивши потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_14 запропонував хлопцям заволодіти його майном. ОСОБА_12 підійшов до потерпілого разом з ОСОБА_13 , поспілкувався з потерпілим, заліз до нього у кишеню, забрав мобільний телефон (айфон білого кольору), повернувши потерпілому сім-карту. При цьому ОСОБА_14 стояв дещо в стороні, а ОСОБА_13 також спілкувався з потерпілим, стояв поруч. Чи намагався заволодіти ОСОБА_13 речами потерпілого, не пам`ятає. Після приїзду автомобіля поліції він втік та по дорозі викинув мобільний телефон. Прийшов до себе додому, де його і затримали. У скоєному розкаявся та просив суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 своєї винуватості не визнав, пояснив, що будь-яких протиправних дій щодо потерпілого не здійснював. Під час спілкування ОСОБА_12 з потерпілим стояв осторонь та спілкувався мобільним телефоном, у пограбуванні участі не брав. З ОСОБА_12 та ОСОБА_14 він познайомився того ж вечора. В ході спілкування вони зустріли ОСОБА_9 , який йшов по вулиці. До нього підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , почали розмовляти з потерпілим. Розмова тривала декілька хвилин. Про що відбувалася розмова, ОСОБА_13 не знає, оскільки перебував у віддаленні від місця події та за нею не стежив. Коли розмова закінчилась, вони втрьох залишили потерпілого та пішли у своїх справах. Через деякий час під`їхав автомобіль патрульної поліції, хлопці розбіглися. Просив виправдати його, оскільки даного злочину не вчиняв.

В ході судового розгляду інтереси ОСОБА_13 захищав адвокат ОСОБА_11 . Після зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 з тримання під вартою на більш м`який вказаний захисник, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, в судові засідання не прибув. Обвинувачений ОСОБА_13 звертався до суду з заявою про заміну захисника, а після роз`яснення порядку такої заміни, яка повинна бути здійснена виключно у присутності захисника, що підлягає заміні, зазначив, що в подальшому бажає взяти свій захист на себе. Суд бере до уваги, що ОСОБА_13 не є суб`єктом ст. 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні.

В ході допиту потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 04.01.2019 р. біля 01 год. 40 хв. він перебував на Холодній Горі в м. Харкові, йшов до зупинки тролейбусу. На зупинці стояли 3 чоловіки, які зупинили його та почали просити у нього гроші. Особисто спілкуватися з ним почав ОСОБА_13 , але і ОСОБА_12 також прийняв в розмові участь. Погроз на його адресу потерпілий не чув, проте був наляканий поведінкою незнайомих осіб. Третя особа у спілкуванні участі не приймала. На ОСОБА_13 була вдягнута біла шапка, схожа на єврейську. Потерпілий витягнув з кишені 1 гривню та монети, на що двоє з чоловіків сказали, що він їх обманює та почали обшукувати його кишені. ОСОБА_12 дістав з кишені телефон потерпілого, повернувши сім-карту ОСОБА_9 , спитав пароль на телефон, сам телефон забрав собі. Після цього ОСОБА_13 наказав йому зняти та відкрити рюкзак, порився в ньому, нічого не забрав, після чого дані особи покинули місце пригоди. Потерпілий побачив автомобіль поліції, який зупинився. Він розповів про події, його запросили до службового автомобіля та поїхали шукати злочинців. Через декілька хвилин поліцейські побачили злочинців, які почали розбігатися, ОСОБА_12 втік, а ОСОБА_13 та третю особу затримали. Потім на землі виявили його мобільний телефон, який було вилучено слідчим. Також пояснив, що претензій до ОСОБА_12 не має.

В ході судового розгляду допитані свідки, а саме:
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 04.01.2019 р. близько 02-00 год. він в складі патрульної групи патрулював територію Новобаварського району м. Харкова. До автомобіля постукав потерпілий ОСОБА_9 та повідомив, що троє чоловіків заволоділи його мобільним телефоном та направилися в напрямку Григорівського шосе. В ході патрулювання було виявлено троє молодиків, на яких прямо вказав потерпілий, вони почали метушитися та тікати, двох затримали, третій втік. Неподалік від затриманих було виявлено мобільний телефон, що належав потерпілому. Телефон було викинуто одним з обвинувачених. Після цього була викликана СОГ, яка затримала ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_16 надав аналогічні показання. Також пояснив, що ОСОБА_13 не намагався втекти, проте був дещо агресивно налаштований, хоча потерпілий прямо вказав на нього як на учасника події. Телефон було виявлено на землі при пошуку в тому напрямку, в якому побіг ОСОБА_12 .

За весь період розгляду справи, незважаючи на неодноразове постановлення ухвал про привід та надання доручення на встановлення місця перебування особи, стороною обвинувачення не забезпечено явку свідка ОСОБА_14 та допит його в судовому засіданні.

Крім того, в ході дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні встановлено наступне:

04.01.2019 р. о 02-20 год. до СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області звернувся ОСОБА_9 з заявою щодо того, що 3 незнайомі чоловіки приблизно о 01-40 год. того ж дня заволоділи належним йому мобільним телефоном (матеріали к/п, а.с. 8).

В ході огляду місця події від 04.01.2019 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 на території дитячого майданчика між будинками № 11 по вул. Пермській та № 51 по вул. Григорівське шосе у м. Харкові виявлено мобільний телефон «iphone5» (матеріали к/п, а.с. 9-11).

Відповідно до рапорту командира роти УПП в Харківській області ОСОБА_17 від 04.01.2019 р. в ході відпрацювання виклику від ОСОБА_9 про пограбування в районі будинку АДРЕСА_4 виявлені три особи, які при спробі підійти до них почали тікати, двох з яких - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вдалося затримати, поряд з якими виявлено на землі мобільний телефон «iphone5» (матеріали к/п, а.с. 15).

Відповідно до протоколу огляду від 04.01.2019 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 слідчим оглянуто мобільний телефон «iphone5» (матеріали к/п, а.с. 78).

В ході пред`явлення осіб для впізнання 04.01.2019 р. потерпілим ОСОБА_9 впізнано ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як осіб, які відкрито заволоділи його мобільним телефоном (матеріали к/п, а.с. 80-83, 84-87).

В ході пред`явлення осіб для впізнання 04.01.2019 р. свідком ОСОБА_14 впізнано ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як осіб, які відкрито заволоділи майном потерпілого 04.01.2019 р. (матеріали к/п, а.с. 88-91, 92-95).

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 15.01.2019 р. № 100/19, ринкова вартість мобільного телефону «iphone5» станом на 04.01.2019 р. становить 1915 грн. (матеріали к/п, а.с.147-150).

В ході проведення слідчого експерименту 09.01.2019 р. потерпілий ОСОБА_9 показав, які саме дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проводили задля заволодіння його майном 04.01.2019 р. близько 01-00 год. (матеріали к/п, а.с. 155-161).

В ході судового розгляду не вдалося відтворити відеозапис з камер зовнішнього відео нагляду торгівельного центру «Класс» з оригінального носія диску «Axent DVD-R».

Разом з тим, захисником ОСОБА_10 надано для огляду суду копію вказаного запису з його особистого флеш-носія. Проте в ході перегляду відеозапису було встановлено наявність на запису чотирьох осіб, у однієї з них на голові надягнутий головний убор білого кольору, які деякий час спілкуються біля торгівельного кіоску по вул. Дудинської у м. Харкові, але у зв`язку з великою відстанню від камери до місця події неможливо встановити, які саме дії відбуваються (матеріали к/п, а.с. 153).

Вказаний доказ не може бути визнаний судом допустимим у зв`язку з відсутністю в матеріалах кримінального провадження оригіналу відеозапису.

Заслухавши показання обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, кожний окремо та в сукупності з іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Про наявність попередньої змови свідчать як показання обвинуваченого ОСОБА_12 щодо спільної спрямованості дій обвинувачених на заволодіння будь-яким майном потерпілого, так і узгоджена поведінка обвинувачених щодо зупинення потерпілого на вулиці з метою розпочати розмову, спрямовану на те, щоб змусити його віддати або іншим чином позбутися належного йому майна, а також їх поведінка при виявленні співробітниками патрульної поліції.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення, визнаного судом доведеним, таку кваліфікуючу ознаку дій обвинувачених, як погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, оскільки сам потерпілий пояснив, що погроз до нього застосовано не було, інші досліджені судом докази також не підтверджують висловлення обвинуваченими погроз на адресу потерпілого.

Суд зазначає, що позиція та процесуальна поведінка ОСОБА_13 є намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а тому суд відноситься до таких показань критично та розцінює їх, як не щирі та неправдиві.

Показання ОСОБА_13 спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який прямо вказав, що обвинувачений обшукував його рюкзак, так і протоколом проведення слідчого експерименту за його участю, а також показаннями свідків, які повідомили, що саме на ОСОБА_13 , як і на ОСОБА_12 , потерпілий вказав як на осіб, що вчинили його пограбування.

Той факт, що ОСОБА_13 не заволодів будь-яким майном потерпілого, не свідчить про відсутність в його діях складу злочину, оскільки злочин, передбачений ст. 186 КК України, вважається закінченим з моменту початку його вчинення, тобто, з моменту початку дій, спрямованих на відкрите заволодіння будь-яким майном потерпілого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, на час вчинення злочину не був офіційно працевлаштованим, неодружений, проживає у незареєстрованому шлюбі, раніше судимий 28.02.2008 р. апеляційним судом Донецької області за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Звільнився зі слів 17.01.2017 р. В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані щодо точної дати та підстави звільнення ОСОБА_12 з місць позбавлення волі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_13 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, на час вчинення злочину не був офіційно працевлаштованим, неодружений, проживав поза адресою реэстрації, раніше неодноразово судимий за вчинення пограбувань, останній раз 30.10.2018 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Після зміни судом запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який ОСОБА_13 був затриманий за підозрою у вчиненні іншого злочину та на час ухвалення вироку перебуває під вартою. Крім того, 07.07.2020 р. вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проте вирок на час розгляду справи не набрав законної сили.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , а також обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України станом на день розгляду кримінального провадження є тяжким злочином, обставини скоєння даного кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин щодо ОСОБА_13 , наявність пом`якшуючої покарання обставини щодо ОСОБА_12 , дані про особи обвинувачених, їх репутацію, ставлення до скоєного, у зв`язку із чим суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки зазначені особи вчинили злочин за наявності судимостей, в тому числі, за аналогічні злочини, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, що свідчить про підвищену соціальну небезпеку обвинувачених.

При цьому, відповідно до положень ст. 69-1 КК України, до ОСОБА_12 не може бути застосоване покарання у розмірі більше двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

При цьому підстав для застосування до обох обвинувачених положень ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, беручи до уваги вчинення ними злочину при наявності незнятих та не погашених судимостей за вчинення попередніх злочинів.

Суд також відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_12 про застосування до нього положень ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII та зарахування відносно нього строку попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку «один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі», оскільки злочин було ним вчинено після 20.06.2017 р., що виключає застосування норми закону в редакції, що діяла до цієї дати.

Беручи до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_12 , у суду відсутні підстави для зміни відносно нього запобіжного заходу на тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили. Оскільки ОСОБА_13 на час ухвалення вироку утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в рамках іншого кримінального провадження, за яким відносно нього ухвалений обвинувальний вирок, який не набрав законної сили, відсутні підстави для обрання чи зміни запобіжного заходу відносно нього.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених в дольовому порядку.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_12 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 4 січня 2019 року по 9 серпня 2019 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_12 та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити його для відбування покарання.

ОСОБА_13 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 4 січня 2019 року по 9 серпня 2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в рівних частках судові витрати в розмірі по 150 (сто п`ятдесят) гривень з кожного, перерахувавши їх на розрахунковий рахунок судового експерта ОСОБА_18 в КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (матеріали к/п, а.с. 146)

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2019 р. на речовий доказ: мобільний телефон «iphone5» у металевому корпусі білого кольору, imei: НОМЕР_3 , та вважати його таким, що повернутий потерпілому ОСОБА_9 .

Речовий доказ DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а обвинуваченому ОСОБА_13 право клопотати перед судом апеляційної інстанції про доставку в судове засідання.

Суддя ОСОБА_1