Справа № 152/843/17
У Х В А Л А

іменем України

23 липня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/843/17

Провадження №1-в/152/25/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за поданням начальника Шаргородського РС з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зятківці Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого кочегаром-випалювачем в ПП «Біо гриль» в м. Вінниця, раніше судимого 27.06.2017 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням та іспитовим строком у три роки та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України,

з участю:

зі сторони обвинувачення
прокурора Шаргородського

відділу Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту

засудженого ОСОБА_4 ,

учасника судового провадження:

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

встановив:

01.07.2020 року начальник Шаргородського РС з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до Шаргородського районного суду із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.06.2017 року.

В поданні начальник Шаргородського РС з питань пробації ОСОБА_3 зазначила, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.06.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України, тобто з випробуванням та іспитовим строком у три роки та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Просить звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання, зсилаючись на те, що за час перебування на обліку він нового злочину не вчинив, громадський порядок не порушував.

З відомостей ІАП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що на розгляді в Томашпільському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч.2 ст.289 КК України.

Виходячи з вимог ст.62 Конституції України, ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою, доки її вина не доведена в законному порядку і не встановлена обвинувальним вироком суду, у зв`язку із чим, вважає, що подання підлягає задоволенню внаслідок відсутності щодо ОСОБА_4 обвинувального вироку.

Представник органу пробації ОСОБА_6 підтримала подання, просить його задовольнити.

Прокурор Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання начальника Шаргородського РС з питань пробації ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні просив подання задовольнити.

Вислухавши прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_4 , вивчивши подання, додані до нього матеріали, та матеріали особової справи №27/2017, надані суду для ознайомлення, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.06.2017 року вироком Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням та іспитовим строком у три роки та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України (аркуші 2-9 особової справи №27/2017).

04.08.2017 року засуджений ОСОБА_4 постановлений на облік у Шаргородський РВ з питань пробації та 07.08.2017 року ознайомлений з порядком відбування покарання, призначеного судом (аркуші 17-21 особової справи №27/2017).

Відповідно до довідок ГУНП у Вінницькій області (аркуші 32, 45, 53, 90, 106, 113, 147, 166, 170 особової справи №27/2017), ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після засудження його 27.06.2017 року не притягувався, проте як вбачається з означених довідок та матеріалів подання, 15.05.2018 року до ЄРДР внесено повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, 08.06.2018 року останнього повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, 20.06.2018 року до Томашпільського районного суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 (аркуші 117, 114-116 особової справи №27/2017).

З повідомлення від 14.05.2020 року вбачається, що у Томашпільському районному суді Вінницької області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України (аркуш 171 особової справи №27/2017).

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Таким чином, статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Таким чином судом встановлено, що на даний час зазначене вище кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України перебуває в провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відсутні достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 ч.1 ст.78 КК України.

Також суд звертає увагу і на те, що вказане питання має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст.71 КК України при призначенні судом покарання у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у кримінальному провадженні №0000164.

Згідно із п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Частиною першою статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом третім частини другої статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 3, 5, 6 статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченого статтями 318-380 цього Кодексу… У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Оскільки судом не встановлено достатніх підстав для звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.06.2017 року, незважаючи на те, що іспитовий строк закінчився, то подання начальника Шаргородського РС з питань пробації ОСОБА_3 є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись п.9 ст.537, ст.539, п.2 ч.2 ст.395, ст.372 КПК України, на підставі ст.78 КК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання начальника Шаргородського РС з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.06.2017 року за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням та іспитовим строком у три роки та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1