У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2020 року м.Мостиська

єун 448/127/17
провадження 1-В/448/26/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання провідного інспектора Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення такого для відбування призначеного покарання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Судова Вишня, Мостиського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_5 ,
представник Мостиського РС пробації ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним поданням, в якому зазначає, що до Мостиського РС з питань пробації поступило розпорядження про виконання постанови Верховного суду від 22.11.2018 року, згідно якої вирок Мостиського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2017 року змінено, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , звільнено від відбування покарання, призначеного судом першої інстанції, з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 і п.4 ч.2 ст.76 КК України.

Вказує, що засуджений ОСОБА_4 , 25.02.2019 року прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому було роз`яснено про умови відбування випробувального термін, обов`язки встановлені судом відповідно до ст.76 КК України та про наслідки порушення умов відбування випробувального терміну за невиконання обов`язків суду. Також засудженому було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію.

Стверджує, що засуджений ОСОБА_4 , 09.04.2019 року не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для проведення заходу, передбаченого пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення» та пояснив причину неявки тим, що у нього болів зуб, однак у медичний заклад за допомогою не звертався.

Покликається і на те, що згідно довідок Мостиського ВП засуджений ОСОБА_4 під час іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема притягувався 01.07.2019 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 10.04.2020 року за ч.1 ст.44 КУпАП, 21.01.2020 року за ч.2 ст.126 КУпАП та 21.02.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене просить суд скасувати звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням і направити такого для відбування покарання, призначеного згідно постанови Верховного суду від 22.11.2018 року.

В судовому засіданні представник Мостиського РС з питань пробації ОСОБА_6 підтримала подання, просила скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_4 , для реального відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_4 , просив відхилити зазначене подання, зобов`язується в подальшому з`являтися на виклики в органи пробації, не вчиняти адміністративні правопорушення та вести законослухняний спосіб життя.

Заслухавши пояснення засудженого, представника служби пробації, думку прокурорки, проаналізувавши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року ОСОБА_4 , засуджено за ч.1 ст.125, ч.1 ст.122, ч.1 ст.70 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10.11.2017 року вищевказаний вирок Мостиського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року залишено без змін.

Разом з тим, постановою Верховного суду від 22.11.2018 року вирок Мостиського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2017 року змінено, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , звільнено від відбування покарання, призначеного судом першої інстанції, з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 і п.4 ч.2 ст.76 КК України.

Слід зазначити те, що 25.02.2019 року засуджений ОСОБА_4 , був поставлений на облік в Мостиський РС пробації і згідно постанови від того ж таки дня йому визначено дні явки для реєстрації перший та третій понеділок кожного місяця, з чим він був ознайомлений під розписку.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , 09.04.2019 року не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для проведення заходу, передбаченого пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення» та пояснив причину неявки тим, що у нього болів зуб, однак у медичний заклад за допомогою не звертався.

Окрім цього, згідно довідок Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області від 09.07.2019 року та від 13.04.2020 року засуджений ОСОБА_4 під час іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема притягувався до адміністративної відповідальності 01.07.2019 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 10.04.2020 року за ч.1 ст.44 КУпАП, 21.01.2020 року за ч.2 ст.126 КУпАП та 21.02.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як відомо із змісту п.8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.

Як відомо з матеріалів подання, досліджених в судовому засіданні, не вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не з`являвся до Мостиського РС пробації без поважних причин.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з`ясування поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Однак представником пробації не було вжито заходів для підтвердження чи спростування таких доводів засудженого щодо неявки 09.04.2019 року (мав незадовільний стан здоров`я), тобто не проведено в повному об`ємі перевірки щодо поведінки засудженого і матеріали з поданням скеровано для розгляду в суд з тих міркувань, як вважав представник пробації, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та перевиховання.

Окрім цього, однією з підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, а систематичними, як правило, визнаються правопорушення, у тому числі і різнорідні, вчинені три і більше разів.

Із матеріалів подання відомо, що засуджений ОСОБА_4 , до адміністративної відповідальності притягувався чотири рази, як вже було зазначено вище.

Суд враховує, що порушення Правил дорожнього руху, за які засуджений ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності, не охоплюються поняттям «порушення громадського порядку та спокій громадян», саме за порушення якого засуджений попереджався в КВІ, тому порушення ПДР суд не бере до уваги при вирішенні питання систематичності порушень громадського порядку засудженим.

Інші правопорушення, зокрема за ч.1 ст.178 КУпАП та за ч.1 ст.44 КУпАП, за які на засудженого ОСОБА_4 , накладено адміністративні стягнення, хоч і були вчинені таким, однак, не носили систематичний характер.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги, що засуджений ОСОБА_4 , виявив бажання стати на шлях виправлення, завірив суд у подальшій належній поведінці та виконанні встановлених судом обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням і направлення такого для відбування призначеного покарання та вважає за необхідне надати останньому можливість для того, щоб довести, що ним дійсно обрано шлях виправлення, а в задоволенні вказаного подання відмовити.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо засуджений знову притягується до адміністративної відповідальності або продовжує не виконувати покладених на нього судом обов`язків, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

Керуючись ст.78 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання провідного інспектора Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного згідно постанови Верховного суду від 22.11.2018 року, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала суду виготовлена та підписана суддею в нарадчій кімнаті 03.08.2020 року.