Провадження № 11-кп/4820/60/21
Справа № 683/1193/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2020 року відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 29 червня 2017 року для відбування призначеного судом покарання,

Як вбачається з ухвали суду Старший інспектор Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_9 звернувся в суд з поданням, яке підтримав в судовому засіданні, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 29 червня 2017 року за ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього судом обов`язки, зокрема, не з`явився 15.11.2017, 20.12.2017, 03.01.2018 до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію без поважних на те причин, систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, а сааме: 04.09.2017 за ст. 121-5 КУпАП, 30.01.2018 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 11.05.2019 за ч. 1 ст. 126, ст. 122 КУпАП.
Окрім того, 29.10.2019 засудженому ОСОБА_7 повідомлено підозру за ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що всі заявлені підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуваня призначеного покарання неодноразово вже були предметами попередніх судових розглядів, неявка засудженого для реєстрації визнана судами вчиненою з поважних причин, приводи до засудженого поліція не застосовувала, засуджений позитивно характеризується по місцю проживання, займається благодійницькою діяльністю, згідно тричі проведених оцінок ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення Старокостянтинівський МРВ з питань покарання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції засудженому визначений низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, заявлені адміністративні правопорушення носять малозначний характер, вчинені із значним проміжком часу на протязі двохрічного іспитового терміну, тому за своїм змістом та сукупністю не містять достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього після закінчення іспитового строку для відбування призначеного покарання вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2017 року.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну. Постановити нову, якою подання старшого інспектора Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області задовольнити та скасувати звільнення від відбвування покарання щодо ОСОБА_7 та притягнути останнього до реальної міри покарання призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду від 29.06.2017 року у виді 3 років позбавлення волі. Зазначає, що ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки неодноразово не з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, систематично скоював правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення. Крім того, вказує, що 26.09.2019 року засудженому ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України та 29.11.2019 року обвинувальний акт спрямовано до Старокостянтинівського районного суду для розгляду, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та продовження злочинної діяльності. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взято до уваги та враховано як доказ небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.311, ч.1 ст. 313, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Цим же вироком суду покладено на ОСОБА_7 згідно ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

23 серпня 2017 року ОСОБА_7 був взятий на облік та ознайомленій з порядком звільнення від відбування покарання, недопущення систематичного порушення громадського порядку, з наслідками у разі вчинення нового злочину та у разі ухилення від відбування покарання з випробовуванням, а також із обов`язками, покладеними на нього судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, покладені на них судом.

У відповідності з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Відповідно до вимог ст. 78 ч.2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вищевказаних вимог закону при постановлені оскаржуваної ухвали, не вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що 26.09.2019 старшим інспектором Старокостянтинівського МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 до Старокостянтинівського районного суду спрямовано подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 у зв`язку із тим, що останній не виконав покладені на нього обов`язки, зокрема не з`явився 15.11.2017, 20.12.2017, 03.01.2018 до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, систематично скоював правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення, а саме 04.09.2017 за ст. 125-5 КУпАП, 30.01.2018 за ч.І ст. 122 КУпАП, 11.05.2019 за ч.І ст. 126, ст. 122 КУпАП. Крім того, 26.09.2019 засудженому ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 307 КК України та 29.11.2019 обвинувальний акт спрямовано до Старокостянтинівського районного суду для розгляду, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та продовження злочинної діяльності.

Викладені обставини, колегія суддів розцінює як такі, що свідчить про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а факти неодноразового притягнення його до адміністративної відповідальності, не з`явлення у встановлені дні реєстрації до органу пробації без поважної причини, про що йому було винесено застереження у виді письмового попередження, та вчинення інших кримінальних правопорушень під час іспитового строку свідчать про систематичне вчинення правопорушень та небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Засудженим ОСОБА_10 не виконано умов, передбачених ст.ст. 75, 78 КК України і протягом іспитового строку порушив покладені на нього обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що про наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного йому покарання.

Колегія суддів вважає, що при розгляді подання суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому оскаржувану ухвалу слід скасувати з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2020 року про відмовлено у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 , для відбування призначеного судом покарання, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задоволити подання старшого інспектора Старокостянтинівського міськрайонного відділу з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_7 , для відбування покарання призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду від 29.06.2017 року у виді трьох (3) років позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді