Справа № 202/7222/20
Провадження № 1-кс/202/674/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

05 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000703,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебуває кримінальне провадження № 0000703, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 21 вересня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
03 лютого 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000703.
Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 03 лютого 2021 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у невстановленому досудовим слідством місці та часу, з метою заволодіння чужим майном, розробили злочинний план направлений на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, та розподілили між собою ролі кожного.
Згідно розробленого плану ОСОБА_6 , який відповідно до наказу № 4230 к від 22.09.2016 року в.о. голови правління ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (), працює на посаді сторожа відділу охорони управління з охорони та безпеки, під час своєї робочої зміни, з цехів на території ПрАТ «ДТРЗ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, мав прибути до цеху. ОСОБА_5 (заступник начальника цеха ПрАТ «ДТРЗ» згідно наказу 816к від 22.10.2008 року), повинен був надати усну вказівку комірнику про надання ОСОБА_6 доступу до цеху, в якому перебуває майно. ОСОБА_6 повинен під`їхати на своєму автомобілі до цеху. ОСОБА_7 (охоронець ПрАТ «ДТРЗ») за допомогою комірника, маючи доступ до майна в цеху, повинен завантажити майно належне ПрАТ «ДТРЗ» до автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_8 (начальник караулу ПрАТ «ДТРЗ» згідно наказу 2111к від 21.11.2014) повинен надати усну вказівку охороні ПрАТ «ДТРЗ» для безперешкодного виїзду з території. ОСОБА_6 повинен прибути з викраденим майном до свого місця мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 за місцем мешкання ОСОБА_9 повинен виконувати роботи пов`язані з складання та сортуванням по типу деталей, які викрадені, після чого відповідно до плану, ОСОБА_6 повинен продати викрадене майно ОСОБА_10 , а гроші від продажу деталей та іншого майна належного ПрАТ «ДТРЗ» розділити між собою.
Встановлено, що ОСОБА_5 , у період з квітня по грудень 2020 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено) знаходячись на території ПрАТ «ДТРЗ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, дотримуючись спільного злочинного плану, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи своїми посадовими обов`язками, діючи спільно, виконуючи свою відведену роль, маючи доступ до цеху ПрАТ «ДТРЗ», таємно, за допомогою автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , який йому належить на праві власності та фактично перебуває в користуванні, та до якого він завантажував майно ПрАТ «ДТРЗ», будучи впевненим, що вказаний автомобіль при виїзді з території ПрАТ «ДТРЗ», за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, ніхто з працівників не буде перевіряти, переслідуючи загальну мету незаконного збагачення, діючи в особистих інтересах, таємно викрав запасні частин до тепловозів, які вивозив на власному зазначеному автомобілі, та в подальшому реалізовував шляхом продажу, спричинивши ПрАТ «ДТРЗ» майнову шкоду в особливо великих розмірах.
18.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою належного забезпечення конфіскації майна, та об`єктивного проведення досудового розслідування даного злочину, та встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, збереження речового доказу, необхідно накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_11 .

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів клопотання додав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі.

В силу вимог ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Як встановлено з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 21 вересня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

До скоєння даного злочину в ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_5 , якому 18 грудня 2020 року, було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Санкція ч. 5 ст. 185 КК України, за якою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 та, відповідно, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_12 на праві власності належить автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000703є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб із забороною його відчуження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення збереження майна в майбутньому з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Разом з цим, слідчий суддя не вбачає необхідності заборони розпорядження та користування майном, оскільки це не відповідає завданням арешту майна, розумності та співрозмірності обтяження завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000703 - задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_11 , шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1