ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2318/20 Справа № 208/3636/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 червня 2020 року обвинувачуваному ОСОБА_8 продовжено термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 20 серпня 2020 року включно. Визначено розмір застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 168 160 гривень. В задоволення клопотання ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінив суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.
Також суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна або без такої, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не одружений, офіційного місця роботи також не має, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, на стадії досудового розслідування перебував у розшуку, а отже може переховуватися також і від суду та в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання з метою ухилення від судового розгляду справи та уникнення можливого покарання. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_8 відомо місце проживання свідків та потерпілого, а отже може незаконно впливати на свідків та потерпілого щодо зміни показів на його користь, а ще суд врахував ризик вірогідності скоєння ним нових злочинів чи правопорушень.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 червня 2020 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_8 16 січня 2020 року разом з батьком добровільно з`явився до поліції, коли дізнався що його розшукують. Його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, а саме в м.Кам`янське проживає його батько, ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , бабуся ОСОБА_10 , яка мешкає по АДРЕСА_2 , цивільна дружина- ОСОБА_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а також він має неповнолітню дитину.
Звертає увагу на те, що на момент затримання ОСОБА_8 не мав постійного місця роботи в м.Камянському, але до суду надано гарантійний лист приватного підприємства «Торговий комплекс «Димитровський» про можливе працевлаштування ОСОБА_8 .
Вважає, що ризики які були вказані в клопотанні прокурора - переховування від суду та незаконний вплив на потерпілого та свідків не обгрунтовані та не підтверджуються ні матеріалами справи, ні відомостями про наміри ОСОБА_8 здійснювати такі дії.
Також вказує захисник і на те, що 22 червня 2020 року був допитаний потерпілий ОСОБА_12 , який пояснив, що тілесні ушкодження йому спричиняли обвинувачений ОСОБА_13 та третя, не встановлена по справі особа, яку він впізнавав в поліцйї в січні 2020 року. При цьому, ОСОБА_13 , як зауважує апелянт, має запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, а третя особа, яка за поясненнями потерпілого була найбільше активною при скоєнні злочину, навіть не розшукується.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Баглійського районногосуду м. Дніпродзержинська від 22 червня 2020 року в частині продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, обравши відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що досудове розслідування по провадженню закінчено, а відтак матеріали розглядаються судом. Всі докази органом досудового розслідування зібрані, і їх знищення чи приховування неможливе.
Вказує, що потерпілий перебуває в іншому місці, тому можливість впливу на нього виключається.
Вважає, що прокурором у судовому засіданні не було доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначає, що має стійкі соціальні зв`язки: у м.Кам`янське проживає його батько, ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , бабуся ОСОБА_10 , яка мешкає по АДРЕСА_2 , цивільна дружина- ОСОБА_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а також він має неповнолітню дитину. На момент затримання він не мав постійного місця роботи в м.Камянському, але до суду надано гарантійний лист приватного підприємства «Торговий комплекс «Димитровський» про можливе його працевлаштування.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши представлені матеріали та обговоривши апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до абзацу 15 пункту 2.4. мотивувальної частини зазначеного рішення Конституційного суду України, надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановленої на стадії судового розгляду, є предметом апеляційного перегляду у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає розгляду.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу;. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали контрольного провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Як видно з матеріалів справи, в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000732 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно з ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року застосований раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено на строк 60 днів, до 20 серпня 2020 року.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції від 22 червня 2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 з тих підстав, що на час подання клопотання існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії ці ризики не зменшились.
При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , який є особливо тяжким та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Разом з цим, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Таким чином, висновки суду, що встановленні при обранні запобіжного заходу ризики, не зменшились і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами та зроблені з належним дотриманням вимог процесуального законодавства, а доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про невідповідність клопотання прокурора вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, оскільки в ньому взагалі не зазначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також відсутні обставини, які свідчать, що попередні ризики не зменшились, що, на думку апелянтів, залишилось поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Апеляційний суд також зважає і на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , які зазначені апелянтами в їх скаргах, проте вважає, що ці обставини не зменшують існуючих ризиків, не є достатнім стримуючим фактором їх настання і не можуть бути розцінені як достатня підстава для зміни запобіжного заходу на домашній арешт чи особисте зобов`язання.
Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржувану ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року апеляційний суд враховує також усталену практику Європейського суду з прав людини що стосується порушення, статті 5, пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд) у зв`язку з надмірно тривалим триманням обвинувачених під вартою та тривалим кримінальним провадженням, тому звертає увагу на рух кримінального провадження, періодичність призначення судових засідань та не вважає, що загальний строк тримання ОСОБА_8 під вартою є надмірним, з огляду на складність кримінального провадження та кількість процесуальних дій, які необхідно провести.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4