У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001159 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 362 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22.12.2020.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 2379 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 658 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят вісім) грн. Обвинувачений ОСОБА_6 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком на 60 днів, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із м. Одеси, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) утримуватися від спілкування із представниками потерпілого, свідками у цьому кримінальному провадженні, не під час судового засідання, тобто за відсутності прокурора, суду;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. На думку апелянта, суддею не враховано положення ст. 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які свідчать про санкціонованість дій державного реєстратора ОСОБА_6 .

Апелянт зазначив, що наявні матеріали та викладені доводи захисту виключають винуватість ОСОБА_6 .

На переконання апелянта, відсутні ризики як підстави застосування будь-якого запобіжного заходу. Судом не доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вказав, що розмір застави перевищує максимальний рівень за відсутності будь-якого мотивування сторони обвинувачення.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0001159 у відношенні ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

У судовому провадженні прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 5 000 658 грн обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд зазначив, що згідно з довідкою начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 №4/1-14003 від 22.10.2020 року, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001158 від 05.10.2020 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0001159 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, постановлено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливу на представників потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

При ухваленні рішення, судом першої інстанції достатньо враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також дані про те, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001158 від 05.10.2020 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Тому, з урахуванням обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, з огляду наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, та даних про особу обвинуваченого, є правильними висновки суду першої інстанції про необхідність обрання тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, про що просить апелянт.

Судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апелянта про визначення непомірно великого розміру застави є неспроможними, оскільки суд першої інстанції достатньо мотивував та вірно визначив розмір застави з урахуванням вимог ч. 5 ст. 182 КПК України. Визначений розмір застави є достатній для забезпечення виконання обвинувачуваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 грудня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9 -Губарєва