Справа № 359/155/21
Провадження №1-кс/359/70/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000009 від 11 січня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ст. 290 КК України, про накладення арешту,

в с т а н о в и в :
12.01.2021 року дізнавач за погодженням з прокурором, звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

Так встановлено, що 11.01.2021 приблизно о 00 годині 35 хвилин працівниками БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області ДПП під час несення служби e складі екіпажу «Лемур 152 2 за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Польова, 2, було зупинено автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення перевірки було виявлено ознаки кустарного вварювання номера кузова зазначеного автомобіля.

01 січня 2021 року в ході огляду місця події на земельній ділянці поблизу будинку АДРЕСА_1 вилучено:

-автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 ;

-ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля.

У поданому клопотанні дізнавач зазначає, що таким чином у зв`язку з розслідуванням даного кримінального провадження, необхідністю доказування стороною обвинувачення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність накладенні арешту на вилучене майно.

З огляду на те, що вказане майно, є доказом вчинення кримінального правопорушення, та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування, спотворення або знищення майна, яке в сукупності з іншими доказами надасть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач у поданому клопотанні зазначає, що з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання їх у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки без накладення арешту на вище перелічене майно, це зробити не можливо.

В судове засідання дізнавач не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. У поданому клопотанні просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наданих судді матеріалів вбачається, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, а тому на них слід накласти відповідний арешт з метою їх збереження.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

На підставі викладеного так керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , - задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000009 від 11 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України, на вилучене в ході огляду майно, а саме:
-автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
-свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 ;
-ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля.
Обов`язок зберігання майна, на яке накладений арешт, покласти на сектор дізнання Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання власником майна чи іншою заінтересованою особою апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1