Справа № 991/9769/20
У Х В А Л А
іменем України

30 листопада 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИЛА:

До Вищого антикорупційного суду 30.11.2020 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного бюро першого відділу детективів ОСОБА_4 від 13.11.2020 про відмову в задоволенні клопотання, винесену у кримінальному провадженні № 0000362 від 03.06.2020. Скарга обґрунтована тим, що 06.11.2020 адвокатом було подано до НАБУ клопотання про отримання тимчасового доступу до речей і документів матеріалів кримінального провадження № 0001590 та № 0000400. Однак 20.11.2020 адвокат отримав супровідний лист від 16.11.2020 з постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_4 від 13.11.2020 про відмову в задоволенні цього клопотання. Вважає цю постанову необґрунтованою, невмотивованою, тому просить її скасувати та зобов`язати уповноважену особу НАБУ вчинити дії для отримання тимчасового доступу до речей і документів.

Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, визначено главою 26 КПК України.
Стаття 303 закріплює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України). Главою 20 КПК України до слідчих дій віднесені: допит (ст. 224 КПК), пред`явлення особи до впізнання (ст. 228 КПК), пред`явлення речей для впізнання (ст. 229 КПК), пред`явлення трупа для впізнання (ст. 230 КПК), обшук (ст. 234 КПК), огляд (ст. 237 КПК), слідчий експеримент (ст. 240 КПК), освідування особи (ст. 241 КПК).

Як свідчить зміст доданих до скарги матеріалів, 06.11.2020 адвокат ОСОБА_5 подав до НАБУ клопотання про проведення слідчих дій, в прохальній частині якого просив провести у кримінальному провадженні №0000362 від 03.06.2020 слідчі дії, спрямовані на встановлення факту дотримання строків досудового розслідування кримінального провадження № 0001590, а саме тимчасовий доступ до речей і документів до матеріалів кримінального провадження № 0001590 та № 0000400. Отже, по суті подане клопотання стосувалося здійснення тимчасового доступу до речей і документів, який у відповідності до ст. п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до проведення слідчих дій.
У поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого детектива Національного бюро першого відділу детективів ОСОБА_4 від 13.11.2020 про відмову в задоволенні цього клопотання. Отже, фактично скаржник оскаржує рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення тимчасового доступу до речей і документів (який не є слідчою дією), оскарження якої не передбачено приписами ст. 303 КПК України.
Проаналізувавши зміст долучених до скарги документів, слідчий суддя не вбачає в них рішень, які можуть бути предметом оскарження на досудовому розслідуванні в порядку ст. 303 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 304 КПК України визначено, що у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами (ч. 5 ст. 304 КПК України).
Зважаючи на викладене, у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 1, 2, 26, 159, 223, 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову детектива про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000362 від 03.06.2020 відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1